Popodne 1. oktobra 1990. Moj brat blizanac Tomas
ušao je u javnu biblioteku Tri reke u Konektikatu
i molio Boga da njegova žrtva koja će uslediti bude prihvatljiva.
Oprosti nam dugove naše kao što mi opraštamo dužnicima našim.
Ne uvedi nas u iskušenje nego nas izbavi od zla... -Tiše ili idite!
Ako te sablažnjava oko desno, iskopaj ga i baci ga.
I ako te sablažnjava desna tvoja ruka, odseci je i baci je od sebe.
Bolje za tebe da propadne jedan od udova tvojih...
Prethodnog dana smo Tomas i ja nekoliko sati proveli zajedno.
Nedeljom bih došao po njega na posao u državnu bolnicu Setl,
častio ga ručkom i do večere ga vratio u grupni dom gde je živeo.
Šta ti se jede?
Naftne kompanije, Amerika. Vreme nam otkucava, Dominik.
Ogrezli smo u pohlepi i duhovnoj prljavštini. Sad ćemo platiti.
Da promenim temu, kako posao s kafom?
Kako opravdati ubijanje zbog jeftine nafte? -Kako posao?
Kako ćemo sprečiti Božju osvetu ako ne poštujemo ljudski život?
Ne znam, ortak. Šta ti se jede?
Jeste li stigli da pogledate jelovnik?
Ne može se poštovati i Bog i novac, Kristin.
Amerika će bljuvati sopstvenu krv.
Za mene čizburger, bez krompirića, i salata. Šta ćeš ti?
Hot-dogove. - Dobro.
Hvala.
Hvala ti. Dobar si brat.
Jer je bolje za tebe da propadne jedan od udova tvojih,
nego da ti se celo telo tvoje baci u pakao!
Vi ste Dominik? - Jesam.
Kategorički odbija da mu prišijemo šaku.
Zapanjen sam da od tolikog bola nije na pola puta odustao.
Zaboga!
Šta si uradio?
To je bila žrtva. - Potpišite, molim vas.
Šta je to? - Formulari za pristanak. -Ne!
Pokušaćemo da prišijemo šaku. - Ne!
Opet ću je odseći. To je žrtva! Znam šta radim.
Radim to svojevoljno. -Ostaćeš bez šake! -Možemo da ga vežemo.
Niste spasitelj. Ne znate šta to znači, ne znate šta znači žrtva.
Dominik, reč je o verskom činu. O činu o kom sam sam odlučio.
Potpišite, molim vas. - Za promenu se zauzmi za mene!
Treba mi to! - Potpišite, molim vas.
Treba mi trenutak. - Dominik, moraš da me braniš!
Morao sam to da uradim! Ne! Pustite me!
Zauzmi se za mene! Dominik, brani me!
To je moj život! Znam šta radim!
Dominik, brani me!
Dominik!
Ne, ne. - Ne?
Čujete li ga? - Hvala ti.
Njegova šaka, njegova odluka. Ne!
Hvala ti. -Dođavola, ne! - Dobro.
Hvala ti, Dominik.
Mama bi ti zahvalila da je tu.
Fixed by: www.ExYuSubs.com
ZNAM DA JE OVO ISTINA
"Jednojajčani blizanci zatvorili staru i otvorili novu"
Završili smo na naslovnoj strani na dan rođenja.
Rođeni 31. decembra 1949. i 1. januara 1950.
S razmakom od šest minuta, dve različite godine.
Naše rođenje novine bi zanemarile da nismo rođeni za Novu godinu.
U kući na adresi Avenija Holihok 68 tokom dana bismo šaputali
da bismo uveče u pola osam postali slobodni
kad bi očuh Rej otišao na posao.
Tomase, lakat sa stola!
Reje... - Gledaj svoja posla, Suzi Kju!
Nemoj da tetošiš malog. Sve je u redu.
Jedi, dušo.
Neću da vidim suze! Stegni zube.
Jedi.
Mrzim ga, mama. - Ljutiš se na njega, Dominik.
Deca ne mrze očeve.
On mi nije otac. - Ali jeste, Dominik.
Otac ti je.
Brine za tebe i brata, hrani vas. - Je li moj pravi otac živ?
Riknuo je?
Samo reci!
Gde je, mama? - Naspavaj se.
Ne budi majmunčić.
Dobro! - Šta izvodiš?
Moraš u ve-ce? - Ne!
Šta radiš? -Idem napolje. - Dominik...
Celog života sam zamišljao kako će mi se moj otac konačno javiti.
Imaš još deset minuta pa uđi, važi?
Smišljao sam tate kauboje,
pilote koji prisilno sleću u Aveniji Holihok,
iskaču iz aviona i spasavaju nas od Reja.
Uljeza koji se oženio mojom majkom i uvukao nam se u dom.
Ko god otac bio, mama je to krila.
Živela je s tim, zakopala to.
I nosila je to zakopano u sebi čitavog svog života.
Pa smo tako i mi.
A onda je, u avgustu 1986,
tri godine pre nego što je Tomas ušao u biblioteku,
mama napipala kvržicu u levoj dojci.
Uklonili su dojku.
Nedelju dana kasnije rekli su joj da se rak proširio.
Uz malo sreće i agresivno lečenje,
rekli su joj da može poživeti još šest do devet meseci.
Kako to mislite?
Očuh, brat ija odvojeno smo se nosili s maminom bolešću i bolom.
S njenom smrtnom presudom.
Svaki je na svoj način pokušao da joj se iskupi.
Tomas je satima pravio, lepio i lakirao svoj kolaž koještarija.
Očuh je odlučio da popravi njenu iscepanu svaštaru.
Moj projekt je bio najambiciozniji.
Odlučio sam da preuredim njenu kuhinju iz 50-ih.
Odlučio sam da joj pokažem da je ja najviše volim.
Zdravo, mama!
Da samo ja razumem porodično prokletstvo
koje joj je prvo poslalo ćudljivog muža,
potom šizofreničnog sina, a onda i rak.
Mama! Na zidu nešto piše! Izgleda da je dedino.
Da, to je njegovo.
Mama? Šta je? - Ništa, samo radi to što radiš.
Ne želiš novu kuhinju? - Toliko je toga ovih dana.
Ako želiš nešto da mi daš, daj mi nešto malo.
Ne budi ogorčen, dušo. Dođi da ti nešto pokažem.
Čekala sam pravi trenutak.
Šta je to? - Za tebe je.
Mama... - Uzmi.
Ključ je zalepljen spolja.
Da ga ne izgubiš. - Baš si divna, mama.
Šta je to?
Mama...
Mama, šta je to?
Na italijanskom je. - Životna priča mog oca.
Pročitala si? -Zaboravila sam italijanski koliko sam ga znala.
Vidim njegovo ime. Šta ostalo znači?
"Povest Domenika Onofrija Tempeste,
velikog muškarca skromnog porekla."
Imao je dobro mišljenje o sebi, a?
Voleo bih da sam ga upoznao.
Je li on upoznao našeg oca?
Nije mi dobro, treba da krenem. - Zašto ne možemo o tome?
Pomozi mi da pođem gore, molim te.
Eto ga, mama. Odmori se.
Volim te, mama.
Napred!
Nedra Frenk? - Ja sam Nedra.
Dominik Berdsi. Zvao sam u vezi sa rukopisom. U vezi sa prevodom.
To je dedino. -Dugo nisam videla ovakav papir.
Izgleda da je reč o standardnom italijanskom.
Ima nešto seljačkog sicilijanskog.
Da li želite procenu?
Recimo, osam dolara po stranici.
Više ako su potrebna objašnjenja, a biće potrebna.
Koliko je to? -Ne znam, pet, možda osam dolara.
Zavisi od količine napisanog teksta.
Ja sam naučnica. Ovo je kao da tražite ozbiljnom slikaru
da vam naslika nešto što se slaže uz zavese.
Koliko bi vam moglo trebati? - Mesec dana.
Ili dva, zavisi od mog prepunog rasporeda.
Treba mi 400 dolara unapred.
Imate li hemijsku?
Mnogo hvala, Morgane.
Mislila sam da ćete pokušati da me impresionirate svojim izgledom.
Da me zaskočite.
Je li Tomas ovde?
Je li došao? - Danas mu nije dobro, mama.
Hoću kući. -Ovde je bolje. Ovde mogu da se brinu za tebe.
Nedra, ovde Dominik Berdsi.
Ne želim da gnjavim, ali prošlo je nekoliko nedelja.
Na sto strana sam. - Razumem.
Znam da imate mnogo posla, ali mama je teško bolesna.
Voleo bih da dobije rukopis pre...
Upravo radim na njemu, štaviše, uživam.
Odlučila sam da ostavim neke italijanske reči i fraze
da dobijete utisak muzikalnosti. - Muzikalnosti? -Naravno!
Italijanski je izuzetno muzikalan jezik.
Svejedno.
Mene zanima pre svega engleski, razumete?
Onda, kakav je?
Kakav je?
Već neko vreme radite na tome, malo ste ga upoznali.
Jeste li stekli utisak kakav je?
Prevodilac uvek mora ostati objektivan.
Emocije bi uticale na moj rad.
Možete li jednom dozvoliti sebi emotivnu reakciju, zbog mene?
Ne podnosim ga!
On je jebena šovinistička svinja.
Samoljubiv je. Ne znam zašto bi želeo da neko ovo pročita.
Odnos prema ćerki je...
Kakav?
Da imam decu, ne bih ga pustila da im priđe.
Halo? -Dobro, Nedra, hvala. - Slobodno pozovite.
Dođi, idemo da pozdravimo mamu.
Dođi.
Šta je?
Idemo da posetimo mamu. Ne želiš da je vidiš?
Želi da te vidi. Hajde, Tomase!
Rekao si da ćemo ići u "Mekdonalds". -Ostaviću te ovde.
Šta je tebi? Nikad nisi bio tako sebičan!
Htela je da samo malo sediš uz nju.
Idemo li u "Mekdonalds"? - Ne! Zar ne shvataš, gade?
Je li tebi jasno da ti majka umire?
Prokleti gade!
Dolazi ovamo, smesta!
Staću!
Dolazi!
Šta izvodiš?
Tomase!
Izvini, žao mi je.
Dođi, hajde. Izvini.
Daj mi ruku.
Izvini što sam planuo, brate.
Dobro, Leo, gledam.
Kako znaš da je sada, ima u TV vodiču?
Mislim da je to!
Šta je smešno?
Super je videti te na TV-u.
Postarali su se da izgledam kao tata iz predgrađa. To ti je gluma.
Šta misliš?
Zašto se smeješ? - Ma nemam reči! Fenomenalno!
Stvarno misliš da je dobra? - Da, prava gluma.
Kombinacija Branda, De Nira i Barnija Fajfa.
Nije to Šekspir nego reklama! - Blago rečeno.
Samo malo. Brus Vilis je otkriven kao šanker. Pričekaj.
Dobro veče. - Veče.
Leo, došao mi je neko, moram da idem. -Bilo je vreme, milo mi je.
Još jedno pitanje!
Kakvo telo ima? - Zdravo!
Završili ste? -Ovo je moja doktorska disertacija.
Provalili su mi u stan i sad to svugde vučem sa sobom.
Ali na vašem rukopisu svakodnevno radim.
Kako znate gde živim? - Zar je to velika mračna tajna?
Mogu li da uđem? - Slobodno. -Konačno!
Piše na vašem čeku.
Videla sam vašu ulicu, Hilindejl, zapamtila sam je.
Neko je glumio staromodnost s tim kvazibritanskim nazivom?
Htela sam da razgovaram s vama.
Imali ste pravo kad ste rekli
da se ne unosim u to što čitam.
Razmišljala sam o tome i zabrinula se da je to poklon za vašu majku.
Je li videla išta što tamo piše?
Nije. -Mislim da to ne bi trebalo da joj date pre nego što pročitate.
Shvatio sam. Pri kraju ste? - Jesam.
Pri kraju? - Jesam. Može usluga?
Nemojte da me pritiskate, ne podnosim to.
Imate li nešto za piće?
Imam pivo i vodu. - Baš bi mi prijalo pivo.
Molim vas, dajte mi pivo!
Dakle, ovo je vaša kuća.
Čime se bavite, Dominik? - Ja sam moler.
Moler! Savršeno.
Za to sigurno moraš biti snažan. -Da.
Solženjicin?
Čovek bi mislio da glupan kao ja čita Mikija Spilejna? "Hasler"?
Samo sam... svaka čast.
Očigledno vas nije Iako pročitati.
Imala sam ludu nedelju, trebalo mi je ovo.
Hoćete li i da me nahranite ili ćete me samo naliti i izbaciti?
Ako ne volite pahuljice ili pileću supu, nema ništa.
Možemo da naručimo picu.
Društvo je spalo na niske grane.
Jebena kobasica.
Sir!
Ko je ono?
Moja žena. - Oženjen si?
Odnosno, bivša žena. Desa.
Desa. Čime se Desa bavi?
Radi u grnčarskom ateljeu.
S novim dečkom. - Fascinantno.
Brak s mojim bivšim, zove se Tod,
bio je kao brak s markizom De Sadom.
Ali sve je bila patnja, bez uživanja. -Markiz de Tod.
To si sad smislio? Baš duhovito!
Ili Tod de Sad.
Mogu da te odvezem bez obzira na oluju, imam pogon na četiri točka.
Dosta si popila. - Čuješ li ti sebe?
Je li kamionet visok, velik, širok?
Stopedesetica. - Opa! Jao!
Imam bolju ideju. Pustimo malo muzike.
Ne pomaži mi! Snalazim se s aparatima.
Mislio bih da voliš klasiku.
Hajde!
Plešimo!
Hajde, Dominik, pleši! Neću valjda plesati sama?
Da li ti se sviđa?
Šta je?
Je li ti lepo?
Šta je bilo?
Mnogo sam nervozan. - Bože! Nemoj...
Nisam siguran da sam spreman. Prosto...
Nedra? Jesi li dobro?
Vrata su se zaglavila? - Zaključao si me!
Nisam ja. - Jebeno čudovište!
Bio sam mnogo nervozan, tek sam se razveo.
Zvaću tvoju bivšu pa ćemo se žaliti na tvoje seksualno uznemiravanje!
To nije bilo uznemiravanje. Ti si se meni nabacivala.
Naveo si me da plešem u tvojoj dnevnoj sobi!
Ponudio sam ti da te odvezem kući!
Samo sam želeo preplaćeni prevod! Sve ovo je bila tvoja ideja.
Preplaćeni? Ne pokazujem pravu sebe nikome!
Moram da budem sabrana zbog čitavog sistema muškaraca kao ti, govno!
Nije čudo što si razjeban!
S tvojim dedom je kao biti zatočen s Musolinijem!
Pozvaću ti taksi! Pijana si kao letva! -Ti si!
Odvešću te! - Nosi se!
Nisi normalna. Čekaj, zovem ti taksi.
Zaveži, kretenčino!
Upali svetla!
Napred!
Živeli. - Pozdrav.
Šta je bilo s Nedrom Frenk? - Odustala je od doktorata.
Iz privatnih razloga.
Strašno mi je žao, ali moram reći da nije dobro.
Ako želite da uđete i oprostite se, sad je pravi trenutak.
Tomase? - Dominik.
Tomas te pozdravlja. - Je li dobro? -Super je.
Samo je imao težak dan. - Prehlađen je?
Znaš kako je s njim.
Strašno mi je žao! - Nema razloga, mama.
Ti si divna mama.
Divna.
Šta je to?
Sve je u redu? - Jeste.
Sjajno. -Ti si moja snaga. - Ti si snažna.
Nisam. -Tako si snažna. -Ti si moja snaga od svog rođenja.
Čuvaj mi Tomasa.
Čuvaj svog brata. - Hoću.
Obećaj mi.
Obećaj mi, Dominik. - Obećavam. Kunem se, mama.
Šta je to? - Brinuću se o njemu.
Zdravo, druže. Kako si?
Imam lošu vest, Tomase.
Mama je juče preminula.
Mogu li onda da dobijem svoj kolaž?
Naravno da možeš.
Žao mi je, Tomase.
Nisi ti kriv, Dominik.
Bog je kriv.
Uzela je rukopis!
Moj je, dao sam vam ga na prevod. - S njom ste se dogovarali.
Ona ovde radi. -To nema veze sa univerzitetom.
Dao sam joj ga dok je radila ovde.
Povežite me s njom, samo to tražim. -Ne mogu to da uradim.
Razgovarao bih s vašim nadzornikom.
To sam ja. - Vi ste nadzornica, aha. Super!
Morate da idete! -Moram? Vi morate da se kresnete!
Tokom tri godine po majčinoj smrti
Tomas je sve dublje tonuo u svoju bolest.
Zatim je došao dan kad je ušao u biblioteku i podneo svoju žrtvu.
Trebalo je da ja saopštim vest očuhu kad se vrati s pecanja.
Molim?
S malim je problem što ga je stalno tetošila.
Ti si bio drugačiji, znao si da se postaviš.
Sećam vas se na bejzbolu, bili ste kao nebo i zemlja.
Trebalo je da me pusti da ga vaspitam kako treba.
Možda ne bi završio ovako, na dnu. - On je paranoični šizofreničar.
Zbog biohemije, čeonih režnjeva
i drugih sranja o kojima je doktor Rejnolds govorio.
Nije mama kriva. - Nisam rekao da je kriva!
Davala je sve od sebe za obojicu, nemoj to da zaboraviš!
Ti ne ideš?
Doći ću za minut.
Dobro.
Zdravo, Sejdi! Sećaš se mene?
Zdravo. Kako si?
Bože!
Bože, šta je ovo, jebote?
Jesi li dobro? - Nije strašno, s obzirom na sve.
Koliko se može očekivati. Posebno sad kad imamo ludaka nedelje.
Da. Stalno je u vestima, ne odustaju.
Da.
Sinoć su zvali iz "Inkvajerera".
Nude nam trista dolara za njegovu noviju sliku.
Hiljadarku za sliku bez šake.
Džoj je pokušala da me nagovori da pristanem.
Radoznale umove zanima. - Nek se jebu.
Opa!
Znam. -Ne mogu da verujem da je ovo pseto još tu. -Matorka!
Baš je stara. - Hoćeš da je pozdraviš?
Buđenje, bako! Sećaš li se ovog tipa?
Sećaš ga se. - Kako ti je sestra?
Dobro. Zaposleno.
Valjda je Leo ne izluđuje previše. -Ne bih rekla. Leo!
Zanimljivo. Govorili su da ćemo ti ija potrajati.
Da, zanimljivo.
Zgodan kombi.
"Grnčarija Dobra zemlja". Ručno rađena majstorska grnčarija.
Super.
Denov je. - I mislio sam.
Zašto plačeš?
Stalno mislim na tvoju majku. Ovo bi je uništilo.
Hvala ti što si došla. Nisi morala. Nisi imala nikakvu obavezu.
Htela sam da dođem.
Mnogo volim tvog brata.
Ne znam zašto si to sad uradio!
Izvini.
U redu je.
Sve je u redu.
"Vole te Desa i Den"
Jesi li ga posetio?
Zašto nisi?
Ne znam. Predomislio sam se, samo zato.
Idemo. Nemoj da dižeš frku oko toga.
Jesi li video Desu? Ona ga je posetila.
Hoćeš da uđeš na sendvič? - Ne, hvala.
Moram da se vratim, večeras će ga premestiti.
Reci mi jedno.
Zašto im nisi dao da pokušaju da mu prišiju tu jebenu šaku?
Sad uz mentalne probleme ima i fizičke.
Rekli su da su šanse pola-pola. Da nije uspelo,
visila bi mu mrtva prišivena za ruku.
A drugo, Rej, nisi ga čuo.
Prvi put za 20 godina imao je inicijativu. Nisam mogao.
Dobro, nije zato junak, ali odluka je njegova, šaka je njegova.
Šta se događa? -Kuda ćeš ti? - To mu je porodica.
Premeštamo ga. -Znam, čekam celo veče. To mi je brat.
Tomase, vratiće te u Setl.
Sve je u redu, druže? Jesi li dobro?
Mogu li kod njega? - Ne smete.
Čemu lisice? Ne sme da ode s malo dostojanstva?
Takva je procedura, biće dobro. -Znam.
Nije nasilan, protestovao je protiv rata.
Smirite se. - Smiren sam.
Buš bi trebalo ludom Huseinu da pokaže ko je šef.
Kao Regan na Grenadi. Da pokaže mišiće.
Poremećeni Sadam. Ludak.
Možemo li da promenimo temu?
Sve je u redu, druže?
Da li bi mi čitao iz Biblije, Dominik? Iz Psalama?
Gde je to, beše? - U sredini.
Između Jova i Priča Solomunovih.
Pročitaj mi 27. psalam.
Gospod je svetlost moja i spasenje moje: koga da se bojim?
Kad navale na me zlotvori da mi telo žderu,
protivnici moji i dušmani, oni posrću i padaju.
Neka plane boj protiv mene, ja ostajem utešen.
Gospode, čuj, glasno vičem: smiluj mi se i usliši me!
Kad bi me odbacili otac i majka, primio bi me Gospod.
Dominik, kako je Rej?
Rej? U redu je, dobro je.
Ljuti se na mene? - Ne ljuti se.
Zašto me nije posetio? - Nije bio u gradu.
Samo što se vratio s pecanja. - Danas?
Juče. Ili prekjuče.
Ova nedelja je tako haotična da više ne znam šta je kad bilo.
Haotična zbog mene? - Ne zbog tebe.
Ljuti se na mene. - Ne ljuti se!
Ljuti se na mene.
Stanite, prošli ste! Okrenite se.
Okrenite se! - Ne ide u Setl.
Molim? Tamo prodaje kafu.
O kafu ne znam ništa.
Piše da ga odvedemo u Forenzički institut Heč. -Ne Heč! Pomozi!
Ubiće me! -Dominik, smirite brata. - Smiri se, dozvoli da rešim ovo.
Ovo je gadna greška. - Nije. Dominik, molim vas.
Vratimo se u Setl. Znam osoblje, zvaće njegovog doktora.
Ne može, imamo naredbu. Počinjete da me nervirate. Tiho!
Vi se brinite da je kafa skuvana, da ima dovoljno sitniša.
Zaveži malo! Pusti da to rešim!
Moram da piškim!
- Samo što nismo stigli.
Da li imaš braću, čoveče? - Četvoricu.
Onda razumeš. Slušaj instinkt. Tražim samo pet minuta.
'Hajde, čoveče. - Šta radiš, jebote?
Ruke k sebi! Nikako ne želiš da diraš naoružanog policajca.
Jasno? -Da. - Jasno? -Da.
Strašno mi se ide u ve-ce, imaju li ve-ce? -Samo ćuti, idemo.
Dosta je bilo igranja.
Dominik, budite pametni i ništa ne govorite. Neka ga obrade.
Dobro veče. - Mnogo mi se piški.
Sve vreme. -Ko je ovaj? - Ja sam mu brat.
Neka sekretarica je pogrešila. Mesto mu je u Setlu.
G. Berdsi je posetio pacijenta i pacijent je tražio da pođe s nama.
Mislili smo da će tako biti manje ratoboran. -Nikad nikom nije naudio.
Ratoboran je koliko i Bambi. Jedan poziv doktoru i sve ćemo raščistiti.
Kuvam kafu u Setlu, očekuju me ujutru. -Ovako.
Možete da ispratite brata, ali ne smete da uđete na odeljenje. Jasno?
Ne možete iza obezbeđenja. Doktore ćete morati da zovete ujutru. Pokret!
Zašto ne sad? - Pokret!
Mnogo mi se piški. - Prva vrata!
Dominik, može savet? Bolje ćutite. - Njemu ovde nije mesto.
Nije mu mesto u strogom zatvoru!
Može usluga?
Možete li da pozovete dr Vilisa Elersa u Setlu?
Pitajte ga da li je Tomasu Berdsiju ovde mesto?
Dr Elers ne radi u Heču. - To i kažem!
On je u Setlu gde moj brat treba da bude. Možete li da ga pozovete?
Probudite ga, neće se buniti.
Izgleda da je premešten. - Ko ga je premestio?
To ne smem da vam kažem. - Izvinite!
Reći će vam njegov novi doktor. - Izvinite! Znate li dr Ahmeda?
On je upravnik čitavog bolničkog kompleksa!
Nadrljali ste kad sutra ne zatekne svoje novine i mafln! -Smiri se!
Berite kožu na šiljak sutra! - Smiri se! -Spremni smo.
Isuse!
Šta je bilo? -Izvini, nisam mogao da izdržim.
Rekao sam da moram da piškim. - Ne brini, nema veze.
Poenta je da ne idem nigde dok ga ne pustite, a pustićete ga večeras.
Pozovite prokletog doktora! - Utišajte se!
Dosta mi je ovoga. -Doktori se zovu kasno u hitnim slučajevima.
Ovo jeste hitan slučaj! Ne date mu ni da piša!
Mislite da ću ga ostaviti s nacistima? -Gospodine! -Šta je?
Rodbina ne odlučuje o hitnim slučajevima. -Pričaću s bolničarem.
Bolničari ne komuniciraju s porodicama. -Spremni smo.
Završićemo na odeljenju, dosta mi je blizanca. -Zašto me niko ne sluša?
Došlo je do greške! Mesto mu je u Setlu.
Možda, ali večeras tamo neće ići.
Možda rano ujutru.
Dođite, odvešćemo vas. - Ne idem dok ovo ne rešim!
Želim socijalnog radnika. - Ne večeras.
Pozorniče!
Pomozite mi da ih urazumim.
Poslednja prilika. -Želim da razgovaram sa socijalnim radnikom.
Ne dirajte ga!
Mogu li da razgovaram sa socijalnim radnikom? -Ne večeras.
Dosta! - Vi ste socijalna radnica?
Odjebite!
Voliš da pipaš dečake?
Tomase... - Vodi ga odavde!
Fixed by: www.ExYuSubs.com