I da pocnemo.
Otklonite sve iz vasih usiju sto moze da utice na vasu promenu u ljude...
... u ovoj snaznoj i bledoj reci zvanoj zivot. Da, sta?
- Mogu li da idem? - Ne mozes. Sedi i slusaj.
- Ali moram. - Ne moze. Strpi se.
Dakle, pocetni kapital je stvar koja zapocinje sve.
Sa njim mozete da zapocnete posao ili ulaganje. Lako moze da se izgubi ili da se poveca.
Ali glavno je to, kako do pocetnog kapitala doci.
Danas je to veoma tesko. Ali, pocetkom '90-ih, bila je podela imovine.
Danasnji, nazovimo ih, oligarsi, uzeli su tada ono sto im je trebalo.
Ima li iko misljenje o tome?
Mislim da je onda novac mogao da se zaradi ni iz cega...
... i za pocetni kapital i do kraja zivota. Tada je bilo i financijskih piramida... - Da.
Tada su bile financijske piramide koje su praznile dzepove obicnih ljudi.
U zemlji gde je sve stajalo, nije padalo na pamet nikome...
... da mozes zaraditi 10 rublja, tako sto das nekome jednu.
Takodje, je bilo i raznih kriminalnih grupa koje su se spajale sa vlastima...
... i kao takve, ostvarivale su svoj pocetni kapital.
(SREDINA '90-ih) Sto mislis da je moj manikir seronja?
Ne prijatelju, ja sam profesionalac. Ja volim da secem leseve.
Znaci ne zelis da govoris. Ne moras. Tvoja stvar. U slobodnoj smo zemlji.
Samo mi se cini, da pravis svoju najvecu zivotnu gresku.
Znas li zasto? Reci cu ti.
Ako nam ne kazes ono sto nas zanima, brzo ces se naci na onoj hrpi tamo.
Ali ti to ne zelis... A ja sam raspolozen.
Danas je veliki dan za mene. Cerka mi je u skolu posla.
Tako da ti dajem jos jednu sansu... da umres mirno.
Pa, sta? Govorices?
Sramota. Svideo si mi se. I onako sve cu da saznam, zato sto sam profesionalac.
Ali zato ces da umres polako i uzasavajuce.
Pa onda... dovidjenja. Budalo, e, budalo...
- Ruke u vazduh, kucke! I odmakni se u stranu! - Momci sta se desava? - Na pod ti olosu!
Uzmi taj svoj top sa svoja dva prsta, i polako ga spusti dole!
- Slusaj olosu, prepoznao sam ti glas. Znam te. - Rekao sam spusti oruzje i legni.
Dobro, dobro, bez nervoze... A sta cu sa spricem? - Mozes da ga drzis!
- Kako ti kazes. - Ali polako, da mogu da te vidim! - Nema problema.
- Veoma dobro. Sada ti... - A spric? - Mozes da ga bacis.
- Kopile... Znao sam da ce nesto da pokusa. Odakle ga je samo uzeo? - Izgleda iz stomaka.
Mnogo je krvi. Sta cemo da radimo?
Ah... to si ti, pandurcino... I mislio sam da sam ti prepoznao glas.
Kazi, sta je Mikhajlovic hteo da saznas za njega?
Sta ti je, Stepan? Nismo saznali.
E, pa tako...
_____________ " Z M U R K A "
Dobro je ovako posle sporta sesti i zapaliti cigaretu.
Pusiti posle sporta nista ne valja.
- Cuj, Baklazan, da li su svi kod vas u Etiopiji pametni kao ti? - Ja sam Rus.
Ma nemoj mi reci. Rusi ne puse toliko. Koron i ja pusimo kutiju dnevno. A ti g. Svesni, i dve.
Tako da, zabi svoj jezik u svoje crno dupe. Rus...
- I sta? Hocemo li govotiti o poslu? - Hajde da govorimo. - Hajde da govorimo.
- Pa, govori! - Posao nas... ocajno ide.
- Zasto je tako? - Cik pogodi. Nestaje nam kesa a posla nema.
Od poslednjeg "ludovanja", mesec dana je proslo.
- Pa, i...? - Sta, pa, i...? Love nema, perspektiva nikakva.
- Perspektiva? - Da. Poslednji put smo zeznuli stvar, zbog nervoznog kretena.
- Nemoj da trazis krivicu u nekom drugom. - Zasto ne trazim?
Neko ko misli da zato sto ima pistolj, moze da ospe paljbu bez upozorenja...
... svojih kolega na tu opasnu radnju. - Cuj, u redu, malo sam se zaneo, desava se svakome.
Svakome? Ne svakom! Nije se desilo Baklazanu, a nije ni meni. A tebi se desilo!
Bacio si u blato nasu reputaciju. Sada svi misle da smo totalno izgubljeni slucajevi.
- A pre nisu mislili? - Pre su mislili su da smo izgubljeni slucajevi...
... a sada misle da smo totalno izgubljeni slucajevi.
Da, ja sam...Ah, pandur, to je odlicno... Posao?
A kakav posao? A, jasno... Dobro, hajde sutra. lsto mesto?
Zoloski vrt? A zasto Zoloski vrt? Dobro, hajde.
- Pandur? - Da. - Sta 'oce? - Nudi nam posao. - A kakav posao?
Ko o tome raspravlja preko telefona? Sutra cu vise da saznam.
- Zasto Zoloski Vrt? - Da tebe niko ne prepozna.
- Tacko, 'ocemo da ukrademo auto? - Ne. Ici cemo pesice.
Pocinjes da me zabrinjavas u zadnje vreme.
- Koja kola? - Nije bitno.
- Vazno je da se ne isticu, i sa zamracenim staklima. - Nasa ili strana?
- Rekao sam da ne treba da se isticu. Drpi 'Ladu' ili 'Volgu' mozes. - Kapiram.
- I bez naseg etiopijskog... fudbalera. - Ja sam Rus. Nikada nisam bio u Etiopiji.
Znam da nisi. Sa kilometar da te vide reci ce da je bio jedan ljudozder.
Za oruzje se pobrini. Neko lagano, sa prigusivacima. l nesto veliko, za svaki slucaj.
- Sta, tacno? - Samo vidi sta moze da se nadje. Zapamtio?
- Zapamtio! - E, onda, dobro.
Neka ovaj put bude glatko. Bez problema. Bez amaterskih poteza. U redu?
- Zasto gledas u mene, shvatio sam. Ostavi me na miru. - To je onda to.
- Zedan sam. - Pa kad si lokao prosle noci. - A ti kao nisi pio?
- Pa sta sad sedis? - Sta, mislis da cu da pijem odatle? - Ne kapiram.
Cenim mnogo svoje zdravlje.
Pa, mislis li da smo stigli.
Ne, "mislim", stigli smo, naravno. Mislis da nas ne mogu dovesti na pravo mesto?
To se sa tobom nikada ne zna.
- I sta, nervoze nema? - Sto bi se nervirao? Idemo, 'ajde.
- Za cega je dokument? - Zamolili su me da ga predam.
- Ne mozes prosto da ga ostavis? - Za svaki slucaj.
- Sta 'oces? - Zdravo.
- Sta 'oces, pitao sam? - Dosli smo g. doktoru. Znate li, je li kuci?
- Ja sam doktor, sta 'oces? - Poslao nas je Sergei Mihajlovic.
Govori li vam sto, to ime?
Nesto mi govori... Udjite.
I, sta on 'oce? Vec sam rekao da ne zelim sa nikim da delim posao.
I pogledajte me, sav drhtim, plasim se.
Zato recite sta imate i gubite se odavde.
- Sto si tako bezobrazan? - A sta te boli kurac, sto?!
Oladi, sve je u redu. Kazu na TV-u da nervni sistem vremenom oslabi. I ja verujem u to.
- Hajde da budemo konstruktivni. - Hajde. Samo me nemojte pritiskati. U redu?
Niko vas nece pritiskati g. Doktore. Hajde da sagledamo realnost.
Hajde, sagledajmo.
- Novi ste u gradu. A novi ste i u poslu, zar ne? - Pa...
Znaci, treba vam je podrska, da brine o vasoj sigurnosti i sigurnosti vaseg biznisa, eto to.
Kao i za sve, mi nismo uopste skupi. Zato nema potrebe da budemo grubi...
... odbacimo sranja, i razmotrimo vasu bezbednost, i perspektivu.
- Perspektivu? - Imate 5 min., da razmislite. Vreme pocelo, a mi idemo da zapalimo.
- Zasto 5? - Jel' mnogo, sta? Onda 3.
Ramisljaj, razmisljaj, hajde!
Ti razmisljaj, olosu, kako da ne budete unakazeni sada.
Daj, daj, momci, smirite se. Smiri te se momci. Sve mozemo da resimo.
Sto ne rece da vec imas zastitu?
A sto sam duzan da objasnjavam svakom smradu koji dodje po iglu?
Nemam zastitu. Ne.
Ko su ovi? Madjionicari?
To nisu madjionicari.
I sta? Vas starac misli da je tako lako da uzjase i kontrolise Doktora?
- Nismo se bas najbolje razumeli. - Zatvori gubicu. Ja sad pricam.
Vec sam upozorio vaseg prdonju, da mi pomoc nije potrebna. Sam cu da se snadjem.
Rekao sam to svima, a uporno mi dolaze vec godinu dana. Vidite kako je to glupo.
Mora da je to zbog mesta. Tako da moram da se uklopim u vasu sredinu.
Imate reci nesto za kraj?
Mislim da ce Sergei Mikhalich biti uvredjen. Ne voli kada neko baca govna na njega.
Verovatno ce da te ubije, posto krsis pravila biznisa. Ali imas sansu.
Reci tim mamlazima da spuste topove, obuci kaput, jer je hladno...
... i 'ajde s' nama Sergei Mihajlovicu. - To je sve? - U osnovi, da, i zato slusaj.
Stvarno nisu madjionicari.
Eto, nema vise zastite.
- Kopiladi. - Cut' da ne dobijes u bulju. - Znas, imam podeljena osecanja.
- Jedan dio mene mi kaze, da treba da se resimo ove nakaze. - A drugi?
Da ga pustimo da zivi i da ga odvedemo Sergei Mihajlovicu, pa nek' odluci sta dalje.
Vise mi se svidja ono prvo.
I meni... Ali sta ce Mihailovic da kaze?
A da kazemo da je dohvatio pistolj, poceo da mase...
... ali smo mi bili brzi? I da mu za ovu dvojicu kazemo. Pa, sta kazes?
- Normalno. Mada nekako to nije u redu. - Pa, dobro. Hajde da bacamo novcic.
Glava, ide Mihajlovicu. Pismo, oladimo ga. Mada, znas, takvog pedera odavno nisam sreo.
- Nije biznismen, vec neka vrsta huligana. - Evo vam, nakaze.
- Kurva. - Olos.
- Sta sad? Nisi znao za ovaj pistolj? - Nesto si u konfuziji? Pa upravo sam rekao.
- U redu. Hajde bar da uzmemo prah. - Tako je. I da ga odnesemo Mihailovicu.
- Krv je svuda unaokolo. - Sta sa njim? - Kome on treba? Baci ga na ta dva morona.
- Razbio je i zasrao sve. Smrad... - Nije sve. Nacicu kutiju.
Tako, hajde...
Hej, polako! Dva koraka nazad, i polako mi dodajte kutiju.
- Dobro, dobro, dobro, sve je normalno. A ko si ti? - To se vas ne tice!
- Daj kutiju! - Dobro, dobro, nema problema.
Stavi je na prtljaznik i dva koraka nazad. Brzo.
Prvo rece polako, a sada, brzo. Pa, kako? - Kutiju!
Dobro, dobro...
Predivno. Sa tvojom preciznoscu trebao bi da budes u Olimpijskom timu.
- Trosis svoj talenat bezveze. - Ne volim sport.
Ni ja ne volim sport.
- Reci mi, sto si morao da unistis kola? - Nije bilo namerno.
- Nisam ga gadjao u glavu. - A gde si ga gadjao?
- U srce. - Da. Onda ono sto sam rekao, pogresio sam.
Onda... odnesi tog bivseg ludaka u kucu i platices za popravku kola.
Evo vam prijatelja.
Ovo ima da te kosta... 100 americkih rubalja.
Vec mi dugujes jedna kola, sto sam ti opet spasao zivot.
U redu. Idemo da podnesemo raport dok se, ne d'o Bog, jos neko nije pojavio.
- Glavno je sto nas ni panduri nece zaustaviti. - Kupi sirenu.
Ha-ha-ha, bas smesno. Mihajlovic ima da nas nagradi.
- Vladik. Tata radi... - Briga me! - Ah, 'ajde, 'ajde, 'ajde, dodji sine.
Idi Eleanora, idi, idi, idi... Ti si moj slatkis... A gde je mama?
Odmara, pa dobro. Znaci, naci Dzelata. Nema ga vec nekoliko dana...
I pripremi lovu za advokate. Sa ili bez Dzelata, moramo da radimo.
- Zato, radi... hajde, hajde... hajde. - Razumem... razumem sefe...
- Mali moj debeljko, debeljko... - Sve ce biti dobro.
Zdravo momci. A sto tako dugo? Sta je u kutiji? Doktorove usi?
- Ne bas. - Ako nisu usi, hajde govori, kako je proslo?
- Prodje, Sergei Mihailovicu, skoro sasvim uspesno. - A, tako...
Pa da cujem.
- Morali smo da "praskamo" malcice. - Serioza, a znas li ti sta je "prasak"?
- Ne, Sergei Mihajlovicu.
- "Prasak" je Serioza rastojanje izmedju rupice i zadnjeg prohodnog otvora... - Kod zena!
Da, eto... cak i Vladik zna... I...? Pa, nastavi dalje.
I tako, otisli smo, kao sto rekoste, a on poceo da bude bezobrazan, izvadio je pistolj...
... i onda su se dva morska kita se pojavila, sve sa oruzjem...
... poceli da nam prete... i tako smo ih sve... sve ubili.
A, reci mi Serioza... Jesam li ja rekao, da ih ubijete?
- Pa, znate da mi je potreban Doktor? - Sergei Mihailovicu, oni su prvi poceli...
"Oni su prvi poceli"? Ludaku! Mozak imas k'o grgec, polu-smrznut!
- Ako vidis da se situacija pogorsava pomeris sam sastanak za drugi dan. - Ne moze se...
- Ne moze se... - Treba vas bicevati. - Ali, ne moze se... - Koga da bicujes?
- Ti to meni? Pa, kako? Bicevanje. A kako mislis da sam dosao do ovde?
Ja mislim da ne bi trebao da bicujes decu. Moj otac je mene bicovao, i dobro...
Jos uvek imam zelju da ga ubijem. I jos neke... naravno.
U redu Sajmon, ne pricaj vise gluposti. Sergei Mihajlovicu, dosli smo poslom... - Sta 'ocete?
Ni jedan vam posao, idioti, vise necu naruciti! Odlazite odavde! Sta ti je u toj kutiji?
Prah.
- Kakav prah? - Bio je tamo, pa smo ga pokupili. Njemu vise ne treba. - Hajde...
... da vas vise ne vidim! - Dovidjenja. - Gubite mi se s' ociju.
Vide li ti to? Pa, sta kazes?
- Mihilovic se bas mnogo uzrujao. - Da. Izduvao se, hvala Bogu.
- Dobro je sto smo uzeli prah. - Dobro je.
O, opa... dobro je.
Da... Ja...Sta? Kada?
Hajde, zapamticu. Krenuo sam...
- Pa, gde da idemo? - Kako: "Gde da idemo"? - Da predahnemo.
Idemo gde god hoces samo ne na striptiz. Tamo se uvek uradim.
- A na bilijar? - Moze bilijar, ali da je neko mirno mesto.
- A ti, popio si svoj lek? - Da. - Ah, ta mala deca, mala deca...
- Sta ti 'oces? - Sergei Mihajlovicu... zavrsli smo kamin. Zelite li da vidite?
- A ti, jesi li... studirao? - Da.
- A gde? - Arhitektonski institut.
- U centru? - Da...
- Diplomirao si? - Diplomirao.
Pa, ako si studirao i diplomirao, reci mi, arhitekto, sta se desilo sa mojim kupatilom?
- Sergei Mihajlovicu... dizajn je takav... - Dizajn? A?
- Izvinite, ali odobrili ste ga... - Dizajn na papiru mozes da stavis u zadnjicu. Slusaj ti...
Ako si mi kamin uradio kao i kupatilo, u kome te nisam udavio...
... ali u kaminu, ima da te zapalim? Razumes? 'Ajmo, 'ajmo Vladik, da vidimo sta je zasrao...
'Ajde, 'ajde, pokazi nam.
Nije, nije, nije se jos zagrejao.
Dovoljno je da...
... da tebe ispecemo k'o prase.
- I, sta? Partiju cemo ili prvo...? - Da popijemo! - Dobro.
I sta? 'Oce li neko da nas usluzi ili ne?
- Sta gospoda zele? - Gospoda zele da predahnu.
Meni, salatu nekakvu i sok.
- Koji sok? - Dobar neki, i da nije paradajz.
- A meni, pistaci i pivo. Pistace imate? - Da.
- Kakvo dupe... - Ponasaj se pristojno. - U redu, u redu... Ali, dupe kakvo je...
- Momci ja i moj drug igramo za 5 minuta. - Samo da zavrsimo, pa onda igrajte vi.
- Za 5 min., zavrsite. U zurbi smo. - Sta?
5 minuta.
Hvala.
- Sto ne jedes? - Pregladneo sam.
Imam jednu ideju. Nije ideja, opklada. 'Oces da se kladis?
- Zavisi na sta i sta treba raditi. - Nista posebno.
Igracemo partiju bilijara. Ako ti pobedis, ja placam racun i za tebe i za mene.
Ako ja pobedim ti placas i moj i tvoj racun. Slazes li se?
- U cemu je stos? - Stos je da obojica popijemo po 2 flase necega. Slazes se?
Pa ne znam... Moram da vozim.
Cuti, nemoj da seres. K'o da nikada pijan nisi vozio.
Pa, slazes li se, ili si se uplasio?
Picu votka. Uz meze ili bez? - Ja cu bez, a ti mozes malo da pojedes tu salatu.
- Dacu ti pocetnu prednost. - A jel' ruski? - Sta: "ruski"? - Bilijar.
- A ti, koje si ti nacionalosti?
- Ruske. - Onda si odgovorio na to pitanje. Spremi lovu.
- U redu, ali votka se racuna u racun. - I steta na kolima. - U redu.
U, mili moj...
Pa, to je to... Vladik nemoj da se uprljas.
Oh, na delice...
- Zdravo! - Ko je to mogao biti... Sta mislis?
- Ko? Ja? - Da. - Ne znam. - Lose je... Da.
U redu. Vladik ne dremaj. Sta si ti? Mamin drugar? Onda...
... zovi pandura. - A-ha. - Pokazi mu okolinu, i neka odradi papire...
- Neka sazna ko su te nakaze pod maskama. - A-ha. - I da mi javi odmah. Bicu kuci.
- To je to. Jasno? - Da.
Onda... idemo. Vladik, uneredices se i mama ce da besni.
- I reci Serjozi, da dodje sa svojim kolegom. - Razmem!
- Mislis da ce nas Mihajlovic zvati uskoro? - Mislim da nema nista planirano.
Zasvrbelo te da pucas opet? - Ne, tako...
... pricamo samo. - A... u tom smislu.
Halo, da.
Dobro, dolazimo.
Gde idemo?
Razvedri se, u pravu si. Mihajlovic zove.
Na zalost, nisam imao priliku, pa ces sacuvati svoj novac.
- Nisam siguran ko je sacuvao. - U redu, idemo. Devojko, racun!
I sta ti treba?
- Pre svega: zdravo. - Zdravo. Sta ti treba?
- Zelim da ponudim posao. - Posao?
- Kakav posao? - Ne prekidaj me i recicu ti.
- Ne drami "ostrog," u redu? - Ne dramim, a ti samo slusaj kako da zaradis ozbiljne pare.
"Ozbiljne"?
- Tata, hajde da nahranimo krokodila. - A tebi misa nije zao?
- Tata krokodil je gladan. - Treba da opljackamo neke tipove.
- Opljackamo? - Opljackamo. - Koga?
- Da li brines zbog toga? - Nesto i brinem. Koliko?
- Mnogo. - Koliko? - Pa...
- 100 soma. - "Soma" cega? - Rubalja. Dolara, naravno.
- To je druga prica. Koliko ce ih biti? - Dvojica. - Dvojica?
- Sto me stalno zapitkujes? Jesi gluv? - Nisam gluv. Mrmljas sebi u bradu.
- Ne mrmljam. - Ma, u redu, ne duri se. Sta treba?
Vozice se do kancelarije. Kada izadju, jedan ce imati kofer. Uzmi kofer i pobegni.
- A to dvoje, ko su? - Ma, neki. - Koji, neki? - Niko ozbiljan, budale.
- Brzo i precizno i sve ce biti u redu. - U redu, slazem se!
- Novac, kada? - Novac posle posla.
Uzecete koliko se danas dogovorimo, samo nemojte da me prevarite.
- Mogu da dojavim, ko je uradio. - Ma daj bre, pandur... Mi smo casni ljudi.
I glavno je da nikoga ne oladite. Fino i tiho.
Dobro, dobro ne kukaj. Razumeo sam. Mi smo profesionalci, i sve ce biti u redu.
- "Bice u redu"? I prosli put rece: "Bice u redu". - Prosli put bese slucajno.
- Slucajno? Sest leseva, je tebi slucajno? - Slusaj, nemoj da me sada napadas.
- Ne napadam te, samo bi da sada bude bez klanice. - U redu, u redu, razumem.
Kofer donosis meni. I bez zezanja. Znam tacno koliko ima unutra.
U stanicu?
Definitivno si prolupao. Kod mene kuci. Jesi li shvatio?
Cao!
Debil.
A ti rece: gladan je.
- Evo hvataj kofer... i nosi 'Lojeru'. - Kome? - Advokat, na engleskom.
- Hvala. - A u koferu, sta je?
U kof... Slusaj, Vladik... Jesu li ti dali tableticu? - Da.
O, seceru...
U koferu je, Serjoza, novac. Razmeni novac za heroin, i donesi ovde.
- Jesi li razumeo? Mozes li? - Naravno da mogu. Prosto je.
Moram da pitam, Serjoza, jer uvek zajebete i 100% obican, idealan i lak posao.
- Slusaj pazljivo. Uzeces auto i otici do 'Lojera' - A? - Advokata. - Advokata.
Daj 'Lojeru' kofer, uzmi heroin, i vrati se nazad.
- Sergei Mihailovicu, ne brini, snacemo se. - Kazi mi Serioza, kako da ne brinem...
... kada vi i na ravnom bilijarskom stolu, nadjete jamu punu govana, i udavite se u njoj?
Hajde, idite, ali zaserete li ponovo nesto... u prisustvu ovog deteta vam govorim...
... popizdecu. Idite. - Sergei Mihajlovicu, bez brige, uradicemo. Sta rece za tog 'Lojera'...
- Radim sve ovo zbog tebe, slatkisu... Sta si to napravio? - Grob. - Grob?
- Grob. - Grob? Mama ce da te odere. Napravio si bre citavo groblje.
Tu da me cekate.
Pa, zdravo, pandurce. Sto si me zvao? A?
Govorili su mi da si ti... nemaran, ali do te mere, nisam verovao.
- Nemaran? Prekini praznu pricu. Sta 'oces? - Pa, predjimo na posao.
- Nadimak Koron znaci li ti nesto? - Gde je taj olos? - Mirno, mirno, pricamo.
Miran sam.
- Gde je on? - Cuo sam da te je ranio, i da si ti, jos uvek na njega besan.
Samo mi reci gde je taj... olos... i rastrgnucu ga na komade.
Dobro, recu ti gde je on. Ali, ti ces zauzvrat da mi ucinis uslugu.
Interesantno. A kakvu to... uslugu, mogu da ucinim, pandurcicu? Nisam cinkaros.
Ima jedan kofer u jednom stanu i ti ces ga naci.
Doneces taj kofer meni, i podmirili smo racune. Dogovoreno?
- Sta je u koferu? - Sta te se to tice?
Kofer je lagan. a sta je u njemu, to nije tvoja briga.
- Jel' imamo dogovor, ili da... - Dobro, dobro, nemoj da pretis.
- Slazem se. - Ovo je adresa, gde ce da budu veceras.
Dodji kod mene sutra.
Evo ti moja adresa... i bude li bilo problema, zovi. Telefon sam napisao.
- Pa, do skorog vidjenja. - A-ha.
Do sutra.
Debil.
- Kasnicemo? - Imamo jos dosta vremena. Cak mozemo da odemo i pojedemo nesto.
- I to sa koferom punim Americkih dolara? - Onda cemo da jedemo u americkom MekDonaldsu.
- Sto da jedemo ta sranja? - Ma daj. Brzo je i ukusno. Citav svet jede hamburgere. Nisi cuo?
Oni su cudaci. Bezukusan je.
- A sta 'oces? Da ruske pite jedem? - Ostavi ti ruske pite na miru.
U redu pitoliki, stigli smo. Brzo cu.
- Serjoza, ti si? - Ja... - Zdravo, ortak. Mislim se da li si ili nisi ti...?
- Da. Cuo sam, preselio si se u Centar. - Da, sredio sam se malo.
Vidim. dobio si zulj na stomaku.
Tu cuvam mozgove, koji ne mogu gore da stanu.
- A ti, sta? Jos uvek robujes Mihailovicu? - Da, a sta ti imas protiv Mihailovica?
Trebao bi da ga napustis. Sta mozes da uradis u provinciji?
Trcis okolo kao skakavac i brojis kopejke. Ovih dana stvarno nesto mozes da uradis...
... ali ne i u toj rupi. U Centar moras da dodjes. Tu je sve.
A Mihajlovic, cuj, je skakavac. Bez perspektive ikakve.
Moj sef ga je postavio, i ako hoce, skinuce ga.
- Cuj, moze li to brze? Ne? - Pa, da. Moze li to brze. Gladan sam.
- Zdravo. - Kolu, pomfrit i hamburger. - Dodatak uz pomfrit? - Ne treba.
- 73.000 rublja je vas racun. - Hej ti, a sta bi sa redom?
Zdravo Kaban. - Zdravo, Simeon. - Gde si propao?
- Za bolje ljude sada radi. - Gde su ti telohranitelji?
Nas posao je legalan. Prenosimo Evropske menice u Japan.
A ti Serioza, dodji kod nas. Mogu da pomognem. Ali za pocetak, treba ti nesto love.
Evo ti moja vizit-karta.
- A vi, sta radite? Jos uvek pucate? - Pa sta?
Ljudi vise ne pucaju. Rade posao drugacije, a ne tako kao vas Mihailovic.
Da, bila su to vremena... Secas se kako smo Belozerskog oladili?
- Hocemo li ici? Vec kasnimo. - Idemo, idemo. - Vozdra burazeru. - Vozdra Kaban.
- Kakav olos, a? Drzi se, sad cemo da ga sredimo. - Nemoj, pusti ga.
- Ozbiljan je auto. Cuo sam da je sada najbolji - Ma sta rece. A vide li u cemu je Kaban dosao?
Da... Kabanu bas dobro ide.
Na.
- A to, sta je? - Ovo? To je "Muva". - Vidim da je "Muva". A sta radi ovde?
- Sam si dozvolio. - Ja? - Ti.
- Ne secam se da rekoh, da poneses moju "Muvu". - Rekao si pistolje i nesto tesko!
- Mislio sam na mitraljez. Kod vas u Etiopiji nesto tesko je raketni bacac? - Ja sam Rus.
Rus, nadam se da nisi poneo i granate.
Ti si skroz poremecen. Trebao bi doktoru da se lecis. A ni ruski doktor ti ne moze pomoci.
To je tvoje misljenje.
Cuj, prestani da zderes. Stigli smo. Ako sad nesto zajebemo...
... Mihajlovic ce nas pojesti, zajedno sa sranjem. - Prestani da se nerviras.
Niko nece jesti tvoje sranje, a ja jedem jer sam gladan. Ne mogu da radim gladan.
- Nece ti bas pomoci da napunis burag tom nezdravom hranom koju jedes. - Slusaj, dosta!
Sto stalno govoris gluposti dok jedem? lzgubicu apetit.
Stigli smo, prekini da jedes.
Evo, evo, prestajem.
Ovo su pacijenti nasi.
- Vidi, vernici su. - Pa sta? I ja sam vernik. - A koji je kod vas u Etiopiji Bog? Vudu?
- Ne razumem, Koron. Rece ce izaci sa koferom, ali ne i da ce uci. - Da.
- Zasto onda ulaze sa njom? - Otkud' ja da znam. ldi pa ih pitaj.
- l sta mi sada da uradimo?
Uradicemo kako smo se dogovorili. Sredicemo ih kada izadju napolje.
- Zdravo gospodo, gde cete? - K' njemu.
- lmate zakazano? - Naravno.
- A kako da vas predstavim? - Nikako. Snacicemo se.
- Ah, konacno. Poceo da se brinem. - Pozdrav za branioca zrtava policijskog uznemiravanja.
- Zdravo, zdravo. Sve spremno? - Galja, Galja, Galja, Galja...
- Sve je u redu, momci su dosli meni. Sve imam spremno, a vi? - Naravno.
- Sve je kako treba. - Slazem se. - Sretno. Pozdravi Sergei Mihailovicu.
Cao.
Daj nam kofer !!
- Kofer? - Kofer! Zar si gluv? - Ne, ali od straha nisam dobro razumeo.
- Ti si mangup, da? - Ko? - Da niste mrdnuli!
Ne pravite gluposti! Daj kofer i mozete da idete!
Ne bi trebao da se toliko tesko odvajas od svojih stvari.
- Mrtvi ste. - Sav se tresem. Idemo.
Da, pravo na groblje. Najbolje da pocnete grobove da kopate, sebi.
- Gotovi smo. Mihailovic ce nas ubiti. - Sta cemo sada?
Mozemo da se obesimo sami ili odemo Mihailovicu, isto nam se pise.
- Smesno. Umrecu od smeha. - To bi bilo najlakse resenja.
- Pa, sta da radimo? - Idemo Mihailovicu, i molimo se za cudo.
Mihailovic, je li tu? U sauni?
- Sta ces da mu kazes? - Ne znam. Zavisi kako bude raspolozen.
Znas da je spalio svog arhitektu u kaminu.
Jebem ti...
- Ne treba ni da mi kazete, vec sve znam. - Sergei Mihailovicu, udarili nam sacekusu.
- Nismo imali vremena da reagujemo. - Znali ste s' cim imate posla? - Sa heroinom.
Ako ste znali da je heroin, trebali ste da budete spremni na bilo sta...
... ukljucujuci i da vam neko sacekusu napravi. Jel' tako? - Tako je. - Da.
Pa, ako se slazete sa tim, kako to da ste tako nesto dopustili?
- Ne znam... Mislim... - Da... a cime ti mislis, a?
- Glavom. - Umesto toga ti imas dupe.
Sta se ti radujes, ti kao mislis necim drugim?
- Treba da vas kaznim, ali, nije ovo samo vasa krivica. - Da.
Sto se radujes, ti laka pink loptice.
Nepotpuno i 100% ne znaci da ste oslobodjeni onoga sto se desilo.
- U redu, slusajte pazljivo. Idite do naseg pandura, dousnika... - On nam je namestio?
Prvo, ne prekaj starijeg. To je prvo. A drugo: Ko kaze da nam je on namestio?
Vas su uradili, Serioza, uradili kao posklednje naivcine, kao skolarce.
- I zajedno sa vama i mene. Shvatate? Znaci, idete njemu i raspitate se za heroin. - On zna?
Opet ti? Rekao sam da me ne prekidas. Neka govori, a onda ga izbusite. Mozete?
- Naravno da mozemo. - "Naravno"?! Obecavam, bude kao zadnji put, proslost ste. Razumete?
Hej! Oh, Vladik, Boze dragi, mama ce da se naljuti. Nisi se povredio?
'Ajde, 'ajde, 'ajde, i ne vracajte se bez dobrih vesti. Dodji meni sine dragi...
Ti, hrpo moja... puna zivota.
Vec si izbusio rupu u svojoj glavi?
Ostavi sudbinu po strani? Ili cu ja da ti napravim rupu u glavi.
- Oh, da, da. Mozda zelis da monah postanes? - Da se ne krstih, davno bi ti trunuo u grobu.
Ne zelim da zavrsim na groblju. Hocu da budem kremiran kao u civilizovanim zemljama.
Goreces, goreces, nije ti dugo ostalo.
- Opa. - Sta je to, Koron? A gde su nase pare?
- Novca nema, a ovo lici na heroin. - Heroin? Kakav heroin?
- Isti kao i u Etiopiji. - Ali sta da radimo sa njim? - Prodamo.
- Ucuti bre vise. - Pa, da zapalimo, daj.
Dva pitanja: Ko nas je prevario...
... i sta da radimo sa tom hrpom sranja? - I ja se isto pitam. - I ja.
Dobro, u redu. Znaci tako... Kao prvo, bez panike.
Drugo oticicu da se vidim da pandurom i da saznam sta se desava...
... i zasto je hrpa heroina u tom koferu a ne pare.
Dobra ideja. Ali da li siguran da je to heroin a ne kokain ili prasak za ves?
Jos jedna dobra ideja.
Izgleda da je heroin, ali ja nisam toliki strucnjak.
- Ne, definitivno. Nije prasak za ves. - Dobro radi. - Ne, nije za ves.
- Znas, nesto sam razmisljao. - Razmisljao?
- Ja cu da idem, a ti razmisli o rezervnoj varijanti. - Kakvoj varijanti? - Rezervnoj.
- Sto nam treba rezervna varijanta? - Mislim da smo prevarili neke ozbiljne ljude.
Ti ces da pobegnes u Etiopiju, a sta da radimo ja i Bal?
- Prekini stalno da pominjes Etiopiju. - Etiopija nije moja!
Sto nesto ne smislis? Sta sad da uradimo sa tim?
To je bar lako. Ne mozemo nista da ucinimo sa tim.
Ovo nije 20 grama, ovo je... Koliko ima tu?
- Pa ima mnogo. Oko 5 kg. - U redu, ja idem, a vi razmisljajte, razmisljajte.
- Stavicu kofer u pecnicu. - U redu. 'Ajde.
- Da li si bre poludeo? Sta citas te gluposti? - Ucim tako Engleski.
Ti ces u manastir...
... a ja cu preko. - Ko te treba tamo?
- Mislis da je pandur kriv? - A ko drugi? Ubio je i mesara. Sumnjas mozda i u to?
- Ne mogu da verujem mojoj sreci. - Kakvoj sreci? - Mrzim tog pandura jos otkad'.
A kad nekoga ne volim, postanem nervozan i lose se ponasam prema njemu.
To je lose za posao. Da nije Mihajlovica, ubio bih ga odavno.
- Dobro Simon, pruzicu ti to zadovoljstvo. - Hvala brate. - Za tebe sve. Sta pozelis.
- Postujem to. - Glavno je, da se ne iznerviras.
Evo nase lepotice.
- Mislim da cu stvarno biti van sebe. - Da brate, pravi si manijak.
Slusaj, treba da postujes slabosti drugih, a ne da ih osudjujes.
- Zasto jos uvek nosis taj fajl sa sobom? - Nisam imao vremena da ga predam.
Zdravo momci. Sledeci put mozete doci i do stanice.
Mogli ste da nazovete. Sta ima?
Mogu da prisluskuju telefon. Treba da razgovaramo, idemo gore.
- Nadam se da te policija ne prisluskuje. - I ja se nadam. ldemo.
Da... Ne zivis bas najbolje. Stedis li, sta li?
- Cuj Stepan imas flaster? - Flaster? Medicinski? - Da, siroki.
U toaletu, u posudi pored solje. Sta je, posekao si se?
- ldem da pogledam. - A-ha...
Hej, braco, da li ste poludeli?
Hej, sta, momci... Sta se desava, momci?
- U vezi heroina. - Kakvog heroina? - U koferu, koji su 3 izgubljena slucaja...
... uzeli od nas. Mislimo da znas nesto o tome. - Ne! I vi ste definitivno... poludeli!
Slusas ga Simon? On kaze da smo poludeli. Da li se slazes?
- Hej, hej, dajte momci... Zar ste poludeli? - Totalno.
Tise, tise, prljavi, uplasices susede. Ti bi, prljavac, trebao mir da odrzavas...
... ne da se deres k'o svinja. Cuj, Simon, na pokri mu usta.
Musavi, zagrizi... Zagrizi!
- Verovatno boli? - Trebalo bi. - Mislis da je spreman da prica sa nama?
- Ne znam. Da ga pitamo. - Cuj musavi, spreman si da govoris ili treba jos da te ubedjujemo?
- Kaze da je spreman. Otvori mu usta. - Kucke! Sta hocete od mene?
Da ti ponovim malo sporije? Gde je heroin i ko ga je uzeo?
Sta, Sergei...? Ja... ja... ja stvarno ne znam...
- Simon, daj jos jednom. - Ucuti kucko! Ucuti!
U redu, u redu, dosta je. Otvori mu usta.
I kurcoglavi jel' ti dosta, ili zelis jos malo? Mozemo li Simon?
Naravno.
Evo, kucko...
Nadam se da shvatas da je jedini nacin da odes odavde, da kazes sve sto znas.
Reci, gde je heroin? Nemoj da nam krijes nesto ili ce ti zabiti noz u oko.
- On to moze. Simon. mozes li? - Definitivno.
- Brojacu do jedan. Jedan... - 'Ajde, govori! Govori!
- Reci cu vam sve... Recicu... - Vidis, moze kad se hoce.
A ti: nista ne znas ne secas se...
- 'Ajde bre, pretvorili smo se u uho. - Ja sam vam namestio.
- Znamo to, predji vec jednom na stvar. - Cuo sam da vas advokat placa.
Odlucio sam da samo jednom. zaradim novac na lak nacin. Stvarno mi treba novac.
- To shvatam. - Slucajno sam saznao kad i gde, i unajmio sam tri propalice.
Pristali su na posao.
Ali si napravio veliku gresku. U koferu nije bio novac, vec heroin.
Pun kofer heroina. Znas li za koliko si Mihailovica okinuo?
Gde mozemo da nadjemo te tvoje prijatelje?
Adresa je u kaputu.
Ne ubijete me, molim vas.
To je to.
Znaci da je on ubio Kasapina.
Sta raditi? Sta raditi? Sta raditi? Sta raditi? Sta raditi? Sta raditi...
- Ucuti bre, zar ne vidis da razmisljam? - Ne vidim. Nisam rendgen.
- Rekao sam da ucutis. - U redu, u redu. Misli.
I sta? Smislio si?
Ne.
Sta mislis, za 5 kg. heroina koliko se moze dobiti?
Nisam siguran. Moglo bi oko milion dolara.
- Fino, ali ciji je? - Stalo ti je da znas ko ce da te ubije?
Da... Uletesmo u govna. Mislis da je policajac znao za heroin?
- Mozda je i znao. Ali, u cemu je razlika? - Slazem se.
- Ni malo ne mislis o svom zdravlju. - Posle ovoga, mislim da mi nece ni trebati.
A ni tebi isto.
- I sta predlazes? - Predlazem da bezimo sto je moguce pre i sto brze.
Uzmemo ovo sranje i sakrijemo... i uhvatimo pedalu.
Znas, toliko sam razmisljao, a dosao sam do istog zakljucka.
- Opet si sve popusio etiopsku ti mater... - Idi i kupi!
U redu, ja cu po pljuge, a ti zavrsi ovde. Koren ce uskoro doci.
Idemo pre nego nas uhvate.
- Sakrij kofer u pecnicu. - Kupi boks. - Jebi se... govno jedno.
Koron ce uskoro da se vrati. Mozda se nesto dogodilo?
Stigli smo. Izgleda da je ovo ta kuca.
- Ali, koji je sprat? - A broj stana, koji je?
- 14. - Znaci, 2. sprat. - 'Oh, da... Izvini malo sam spor. - Desava se.
Malo je mracno.
- U redu, ne gundjaj stalno. - A-ha. - Znaci, ulazimo...
Vezemo ih i strasno ih mucimo.
Onda uzmemo sve, "ugasimo" ih i odemo. Nista lakse.
Bravo, ponovo si me uverio da si pravi manijak.
Idem, idem, bez nervoze.
Nisam nervozan, bas sam miran. Ti treba da budes nervozan.
- O, Etiopljanin. - Ja sam Rus.
- Pazljivo sa njim, ili ce da odapne pre vremena. - OK.
Zalepi mu usta.
Da nisi preterao?
Mozda, malo.
- Zasto se nije jos osvestio? - Crnac je. - Ne zelimo medjunarodni incident.
- On je rekao da je Rus. - Lagao je.
- Smiri se, smiri se. Nemoj da se opires. - Dosao je sebi, a ti si rekao...
Znaci tako, etiopljane, u velikim si problemima.
Verovatno se pitas zasto? Recu ti.
Uzeo si nesto nase i bas smo se uznemirili.
Verovatno to vec znas? Tacno?
Momci... momci, ne znam o cemu pricate.
- A, zasto...? - Znas. - Ne razumem.
Kada ste nam uzeli heroin jutros, sa tobom je bilo jos dva reptila.
Ti si ovde sam. Dva pitanja: Gde je heroin, i gde su ostali?
Mora da ste pogresili stan. Nemam pojma sta pricate.
Znaci tako? Ako ne zelis da resimo lako, tvoj problem.
Nacicemo heroin sami. On ce da se uvredi i bacice te na nevidjene muke. Takav je.
Definitivno.
Dobro, hajde da pogledamo.
- Vidi Simon koliko ploca. - Opa... vidi... prvi ELO album.
Vidi to.. 'Strej Kets'... 'Sparks'... Slusaj, ovo je sjajna kolekcija.
Kada ga ubijemo mozes da je zadrzis za sebe. Odoh da pregledam hodnik.
Odlicno...
Tvoje?
Simon, vidi sta sam pronasao u ostavi.
Tesko je? Sta je unutra?
Da vidimo. Verotno i tebe interesuje, zar ne? Sta je ovo, maska? lli samo izgleda kao maska?
U redu, dodji 'vamo... Oh. nisi se bas promenuo.
Hej, cvikaro, pogledaj ovo. Nisam bas totalno lud, jel' da? Cekacemo i druga dva "gangstera".
Sta imamo jos ovde? Oh, koja lepotica...
- A sta je ovo? Iznenadicu se ako ne nadjem i granate. - Ovo je bilo za nas? A, a gorilo...
Evo ih i granate. Citav komplet.
Mislim da sad vise nemas izbora. Recices nam sve sto znas, da?
Mi pitamo, a ti ces da odgovaras. I to ono sto zelimo da cujemo.
Odgovori tipa: ''Ne znam'' ili ''Ne secam se'' nisu prihvatljivi. Jasno?
Momci... Momci, Ja... ja stvarno ne znam o cemu govorite.
A torba... Torbu prvi put vidim.
- Prvi put? - Prvi put! Istina!
- Vidi, nije cak ni pocrveneo. - Pa i ne moze, zar ne?
Stigli smo.
Dobro brate, sam si trazio. Cekacemo zajedno tvoje prijatelje.
Ah, evo ih. Zatvorio si vrata?
- Ne secam se. - Zauzmimo pozicije.
Sta se desava ovde? Onaj olos mi je smestio?
Tise, tise... izgleda da neko...
Razvalicemo vrata...
Ne svidja mi se ovo.
- Znaci... to je to. - Odlicno.
Etiopljanine... Gde li sam te video?
Ne mrdaj! Koji ste bre vi?
- Ne nerviraj se dete, nisam dosao po tebe. - Dete? - Olosu... Kopiladi...
Pitam tebe "dete," ko si ti?
Ubicu te kurvo... Olosu!
- Dokrajci ga. - Pokvarena, bezobzirna kopiladi...
- Mozes li da nam kazes gde je heroin? - Gotov si kucko!
- Ne Ti si gotov. - A sa njima, sta da radim?
Dobro pitanje. Odnesi ih u kupatilo, ali da prvo zavrsimo sa ovim.
Bezobzirne zveri...
Smrdljive zveri... Gadovi...
Kucka, prevario me je.
Hoces li da ucutis?
Krvi mnogo ima? Ne svidja mi se kada ima mnogo krvi.
Znas sta? Ti uzmi jednu nogu, a ja cu drugu. Tako se necemo uprljati.
Tezak je.
- 'Ajmo na glavnu stvar. - A-ha.
Tako, sobu ocistismo. Jos samo da izvucemo informacije od ovih izvidjaca.
Cuj momce, ne iskljucis li gramofon, ja cu tebe da iskljucim. Jesi li razumeo...
- Ti, sta...? - Ulazi.
- Momce, sta...?
- Jos neko? - Da.
Cuj te kucici nadrljali ste, kapirate? lma da vas oderem...
- U redu zivotinjo, OK? - Gde je moj heroin?
A koji bre, heroin? Sta hoces ti kucko...
Ne volim da me tako nazivaju. I ti ces da me svakako nazivas?
- U svakom slucaju, da nastavimo. - Nisam mogao da nadjem pandura.
- Mozda je na poslu? - Ko bi znao sa njim? Dogovorili smo se u stanu.
Mislim da je znao.
I sta gangsteri? Stavite ruke napred.
- Mora da smo usli u pogresan stan. Idemo mi. - Rekao sam da stavite ruke ispred sebe.
- Nista. - Rekoh vam da smo pogresili. Idemo na rodjendan jedne devojke.
- A koliko je stara devojka? - 20.
Sta, u danasnje vreme devojke su jos uvek sa 20 godina?
Ja nisam bas strucnjak. Ne znam. Mozda on zna?
- A sta je to? - Vreca.
Veoma dobro. Znaci, vreca, da?
A u vreci je verovatno poklon za devojku. I sta bi podarili devojci danas, od 20 godina?
Devojka mnogo pusi, da?
A i vozi se dosta oko ovog regiona.
- I pije mnogo piva... Nije bas devojka za primer. Jesam li u pravu? - Ne, ne sasvim.
Ne sasvim? Simon, vezi ove perverznjake.
Pa, gangsteri, kao sto i sami vidite ta vasa pricao o devojci nije prosla.
Zato nema potrebe za lazima. Gde je nas heroin?
Koji heroin?
To boli... 'ej!
Mislim da ste svesni da vam je perspektiva ravna nuli...
... i zato ne trosite nam vreme i recite nam: Gde je heroin?
- Onda vam mozda damo drugu sansu. - Kakvu sansu? - Prvo vratite heroin.
U kuhinji je. U pecnici.
Dobar momak. Simon, idi i pogledaj.
Da!
Da pogledam.
Pa, gangsteri, moje raspolozenje je znatno bolje i kao sto sam obecao, dacu vam sansu.
- Nemas protiv? - Ne.
Igracemo zmurke. Tako cemo da resimo ko ce da zazmuri, a ko ne.
Dogovoreno? Objasnicu princip.
1... 2... 3...
... 4... 5...
Da li ste shvatili? To je bila vezba.
Ti, koji volis lose devojke, podji samnom u kuhinju da vidimo, imas li srece ili ne.
- I sta? Spreman? - Spreman.
- Poslednju zelju, imas? - Imam.
Pustite me, molim vas.
Vidis, a? On ima smisao za humor.
To je dobro. Lakse je umreti sa smislom za humor. Hoces sam ili uz pomoc?
Sam cu.
- Nije imao srece. Daj drugog. - Etiopljanin? - Ne, Etiopljanin kasnije.
- Hoces i ti zmurke da igras, ili sta? - Hocu!
Vidis Simon, imamo heroja.
- I ti ces samnom da igras ili si se uplasio? - Ko se uplasio? Ja se uplasio?
Mislis, nisam dovoljno jak da igram ovu glupost sa tobom? Dobro heroj, sam si trazio. Sedi.
I sta? Da vidimo kakav si heroj. Ili si se uplasio?
Ne mozes samo da pucas u mene i da me ubijes. I znas sta?
Komad si djubreta i umreces kao kucka.
Na tebe je red.
I sta, olosu? Mnogo pricas. Da se nisi uplasio?
Hajde povuci, ti si heroj.
Potegni!
Potegni, prevarantu. Ako ne povuces, mozak cu ti razbiti cekicem. 'Ajde.
Svi su oni jaki na recima, a kad dodje red na delo...
- Da ubijemo crnca. Ne volim ih. - 'Ajde, pa da idemo. Ogladneo sam.
- Kako si brate? - Mnogo boli. - Gde si pogodjen? - U stomak.
Ostavio sam dokumenta u kuhinji. Izasao sam bez njih.
Sve, sve, sve je u redu... Drzi se brate.
Sranje... Ima li mnogo krvi?
Nisam neki strucnjak, ali mislim... mnogo krvaris. Samo cas.
- Evo, drzi... da zaustavis krvarenje. - Vrti mi se u glavi. - Treba ti je doktor.
- Gde da ga nadjemo? - Da te vodim u bolnicu?
U kakvu bolnicu sa ranom od metka, i punim koferom heroina?
- Dovedi ga. Znas li nekog? - Treba da razmislim. - Samo nemoj dugo. Molim te...
Tako, a-ha...
Trenutak, trenutak, istrpi...
Zdravo. Budite dobri... Aleksandra?
A, Vladik. Nisam te prepoznao brate. Sta ti je sa glasom?
Slavis?
Sta kaze?
Nasao sam jednog ali ne mogu da se setim broja.
- Ko je on? - Student, sa... kako se kaze? Znas, medicinar...
- A on zna? - Mislim da zna. - A bez "mislim"? Zna ili ne? - Mislim da zna!
- Ne bas sve. - Dobro, zovi ga. Sve mi je losije.
E, 'bem ti malera... Ne mogu da mu nadjem broj. Ah, "jes"...
Alo, Ljosa, zdravo, ovde Simon. Sta ima?
Slusaj imam jedan poslic za tebe. Sta kakav? Pa, profesionalni!
Pa, treba da izlecis nekoga.
Sta ti dobijas od toga? Pa recimo, 200 rubaljskih dolara. Pisi adresu.
- Hvala sto si dosao. - Pusti zahvalnost. Dolare, imas?
- Mogu li da obesim kaput? - Pa probaj.
- Nije nesto bas uredno. - Nije nas stan.
- Jel' te zaustavljaju na ulici, sto si tako obucen? - Sto? Ne.
- Pa, koga treba da lecim? - Ovamo. - Da se izujem?
Na tvom mestu, ne bi. Nije bas mnogo cisto.
- Pa, evo ti doktor. - Zdravo, vama.
- Sto ce tu toliko leseva? Stvarno je prljavo. Hvala sto rece: bez izuvanja. - Nije problem.
- Jel' moze to brze? - Izvini brate, izvini.
- Ljosha. - Serjoza. - Kako je? - Ne bas najbolje. A da predjemo na posao?
Krpu, skini
- Stavi muziku. - Oh. - Neku rusku.
- Kako izgleda? - Nije strasno.
- Nije dobro, da? - Ma ne, bices u redu.
Samo da izvadimo metak napolje.
- Izvadimo? - Ne rece mi da treba samo dijagnoza.
- Pa, i ne treba. - Pa onda, 'ajde da pocnemo.
- Sta ti treba? - Da se ne mesas.
- Cuj, jesi li to vec radio? - Sta, radio? - Da li si vadio metak?
Za sve postoji, prvi put.
- A ti znas kako se radi? - Pa, naravno. Dao sam Hipokratovu zakletvu.
- To bas bodri. - E, pa dobro. A sada bitno. Predpostavljam, anesteziju nemate.
- Anesteziju? - A-ha... Pa evo sta ja predlazem.
- Dacu ti... dve tablete 'analgina'... i votke... 100 grama. - Jel' moze 150?
I 200. Nece toliko puno da boli. Ali, moraces malo i da trpis.
Nemoj sve da popijes. Trebace nam kasnije.
Idem da operem ruke, pa da pocnemo.
Da pocnemo?
Nemoj da zeznes. Cenkao sam se na pijaci 2 sata za to.
- A sta je to? A? - Sterilizacija. Ne brini se, znam sta radim.
Nadam se.
Ovo ce da boli. Deri se ako ti je lakse. Samo ne mrdaj. Bice u redu.
Drzi, za uspomenu.
- Imas pljugu? - Cega? - Treba mi cigareta. - Ah...
Flaster, daj.
Dobar momak.
- Vise vam ne trebam. - 'Ajde...
- Onda, da idem? - Da.
- Uvek mozes da me nadjes. - 'Djenja. - Znas kako. - A-ha.
- Kako si, Serz? - Znas, i nije lose.
Dobro je.
Znas...? Ovo je prvi put... da sam pogodjen.
- Pa, kakav je osecaj? - Ne znam... Imam osecaj, k'o da sam izgubio nevinost.
To i nije toliko los osecaj.
Mislim da bi trebalo bi da odemo.
Moze neko da se pojavi, a meni je ponestalo municije.
Meni je ostalo nesto.
Fascikla... tvoja je.
Idemo Mihailovicu?
Znas, u zadnje vreme razmisljam o onome sto rece Kaban.
Mozda bi trebalo da krenemo u centar?
- A Mihajlovic? - Nek' se slika.
Ne razumem. A heroin?
Kaban rece da nam treba lova za pocetak.
- I benzin treba. Imas li lovu? - Za toliko, imam.
A ja sam njih uzeo.
Sergei Aleksandrovic, zvali su vec 2 puta. Drugo je citanje budzeta ove godine.
- Molili su da dodjete. - Hvala. - Kaca. - Da? - Moze caj.
Simeon Jevgenevcu, odmah cu doneti.
Pa, poslanice, sta mozemo da uradimo tamo... za budzet?
- Ti znas da ne uzimam mito. - Ne, posten momak...
- A zmurke sa fasciklom? Slabo? - Mani se tvoje fascikle. Bolje da platis porez.
- Da, doleticu pravo iz Burkine Faso. - Ti ne volis crnce. - Pa?
- A ti, koliko godina vec crkvu gradis? - Sagradicu je.
Hoces da se kladis? Cim cena nafte skoci, sagradicu je.
Nema razloga za svadju. Vec znam: I cena kad skoci, neces je sagraditi.
Gde je to Rusija krenula, a? Kad se cudaci k'o ti, voze u pratnji policije.
A takvi k'o ti se ne voze?
Sacekaj... Oh Vladik, a sto ti... Vladik, zasto ne nosis kapu, tvoja majka...
Vladik, trebalo bi da je posetis u bolnici, sada je mnogo bolje..
Da... otisao je.
Zdravo.
I sta Vladik? Uzeo si svoj biljni napitak?
Znas, imam osecaj da nas je Kaban zavrnuo za onaj heroin onda.
Moguce je.
Ali ne bi trebalo da ubijemo Kabana.
- Nisam rekao da treba da ga ubijemo, vec da nas je zavrnuo. - Zavrnuo je, zavrnuo...
... ali sada je proslost.
Izvolite, Simon Jevgenevicu.
Zivot je postao tezak.
----- K R A J ----- (Prevod: POPesku)