TIGEREN OG SNEEN
Kære Attilio, vi er samlet her i dag ...
Undskyld, men hvem er den klovn, der har parkeret udenfor?
- Det er min bil. - Den kan ikke holde der.
- Ti minutter. - Nej.
- Så fem. - Godt.
Om fem minutter klipper jeg pladerne.
Hvad skal de tosser her hver nat?
Der er noget, hun gerne vil sige til dig.
Attilio ...
Attilio De Giovanni.
Når jeg synger dit navn, åbnes Paradisets port.
Jeg vil aldrig nogensinde miste dig og dine kys.
Når jeg tænker på din forpinte krop, åbner jorden sig under mine fødder.
Din guddommelige mandighed stiger til himmels.
Du er smuk!
Du, min solsikke, når du løfter blikket, sætter du himlen i brand.
Kære venner. Se, hvordan jorden, som en moder, -
- giver die til sit dyrebareste barn.
Min elskede. Hele verden flyder over af lidenskab.
Som en gylden komet på himlen flyver det fra mine læber:
Jeg elsker dig.
Jeg vil elske med dig her og nu.
Det er det bedste, jeg har hørt i hele mit liv.
ROM, MARTS 2003
- Er han stadig ikke kommet? - Nej.
Nu kommer han!
- Jeg kommer præcis. - 20 minutter for sent, far.
- Præcis 20 minutter for sent. - Kunne du ikke finde bilen?
Hej, Carla.
I morgen sørger jeg for, at de er i skole på slaget ni.
- Halv ni. - Ja ja.
Jeg skal nok huske ham på det.
Mor stoler ikke på dig.
- Stoler hun ikke på mig? - Nej.
- Hvor skal vi hen? - Det er en overraskelse.
- Jeg er fuldstændig ligeglad. - Er det stadig ham der ...
Verri Francesco. Vi går ikke i samme klasse.
Så slipper jeg da for at se på ham.
- Er han så slem? - Ja, han er modbydelig.
- Modbydelig? - Ja.
- Du er altså forelsket i ham? - Ja.
- Meget? - Ubeskrivelig meget.
Emilia! Far!
Rosa!
- Verdens bedste kameldriver. - Det var en fantastisk gave, far.
Det er cirkusdirektøren, du skal takke.
Kom bare forbi, så tit du vil. Vil du også have en tur?
- Er du bange? - Farmand er ikke bange for noget.
- Gør den noget? Spytter den? - Nej.
Fantastisk. Hvordan får man den til at rejse sig op?
Den er dobbelt så høj som en hest!
Uden sikkerhedssele!
Hvad siger I så?
Typisk! Når man sidder på en kamel.
Hej, advokat.
Der er retsmøde i dag.
Angående de pantsatte møbler, du solgte, selvfølgelig.
Kan vi ikke udskyde det til i morgen?
Hvis du ikke er her om tre minutter, risikerer du at få en dom.
Tre minutter. Nej, to. Farvel, Attilio.
Dæk.
Rolig, rolig.
Hvad siger I så?
De lugter, men de er ikke så dumme endda.
En flagermus!
Ned på sengen!
Den sonderer terrænet. Lad os se, hvad den er ude på.
Ind under sengen.
Væk, din stygge flagermus!
Sådan må du ikke tale til den.
Du skal være sød ved den, ellers bliver den fornærmet.
Flagermus, flagermus, hør vindens sus.
Du nattens ånd, vinduet er på din højre hånd.
Sikke et held.
Held? Det er netop sådan noget, poesi kan.
Det virker hver gang.
I går da jeg stod og barberede mig, kom en edderkop kravlende.
Jeg sagde til den: "Kære edderkop, vil du venligst holde op."
- Hvad siger man så til en mus? - "Lille mus, skrub ud af mit hus."
Vil du lære mig at skrive smukke digte, far?
- Hvorfor blev du egentlig digter? - Hvordan gør man?
Nu skal I høre.
Jeg var kun et barn. Yngre end jer. Otte eller ni år gammel.
Mor og jeg besøgte onkel Giustino, som boede i nærheden af en skov.
- Ved l, hvad der så skete? - Hvad?
En lille fugl kom flyvende.
Den sang og fløj lavere og lavere.
Den fløj lavere og lavere ...
... og landede lige her på min skulder.
Det er rigtigt. Ud af alle mennesker havde den valgt mig.
Jeg frygtede, at den ville flyve, så jeg lod, som om jeg var et træ.
Mit hjerte begyndte at hamre. Det galoperede af sted.
- Hvad skete der så? - Den fløj, og jeg løb ind til mor.
"Mor", sagde jeg. "Der kom en lille fugl flyvende."
"Den landede på min skulder og blev siddende i en hel time."
"Jeg troede, der var sket noget", sagde hun og snakkede videre.
Hvor var det tarveligt af farmor.
Det var ikke tarveligt.
Det var min egen skyld, fordi jeg ikke fortalte historien ordentligt.
Jeg skulle have fået mine følelser til at smitte af på hende.
Jeg sagde til mig selv:
"Der må være nogle, der lever af at bruge de rigtige ord.
Nogle, der kan få andres hjerter til at banke, når deres eget banker."
Den dag besluttede jeg mig for at blive digter.
- Mit hjerte bankede. - Også mit. Men farmors gjorde ikke.
Hvis ordene er forkerte, duer det ikke.
"Læg jer til at sove" ville for eksempel være de rigtige ord.
- Hvad, hvis der kommer en flagermus? - I skal i skole klokken ni i morgen.
- Halv ni! - Ja, det ved jeg godt.
Godnat.
Elskede, hele verden flyder over af lidenskab.
Som en gylden komet på himlen flyver det fra mine læber:
Jeg elsker dig.
Min elskede. Jeg vil blive her sammen med dig til evig tid.
Skulle du ikke have pigerne i skole klokken halv ni?
Giv mig lige fem minutter.
Du kan vel ikke huske, hvor jeg parkerede bilen?
- Nu står den der igen. - Jeg flytter den nu.
Fem minutter.
Gå bare i gang. Tænk over det, og giv jer god tid.
I skal ikke skrive kærlighedsdigte endnu.
Det er det sværeste, så vent, til I er mindst 80 år.
Skriv om noget andet. Havet, vinden, en radiator.
Alt kan være poetisk.
Poesien findes ikke omkring én, men inde i én selv.
Spørg ej, hvor poesien gemmer sig. Se i spejlet. Poesien er inde i dig.
Det gælder om at vælge sine ord med omhu.
Vær kræsen. Det kan tage otte måneder at finde det helt rigtige ord.
Skønheden opstod, da mennesket begyndte at vælge.
Er I klar over, hvor længe Eva var om at plukke det rigtige figenblad?
"Det her eller det her?" Hun ribbede alle figentræerne i Paradisets Have.
Forelsk jer. Uden kærlighed er alting dødt.
Forelsk jer, så vækkes alting til live.
Fråds med glæden, og del gavmildt ud af fryden.
Vær triste og stille med begejstring.
Kast jeres lykke i hovedet på folk.
Hvordan? Det har jeg glemt. Lad mig lige se i mine noter.
Sådan skal I gøre. Jeg kan ikke læse, hvad der står.
Man skal være lykkelig for at udtrykke lykke.
Man skal være lykkelig for at udtrykke smerte.
Glæd jer over smerten.
Vær ikke bange for at lide. Hele verden lider.
Fortvivl ikke, hvis I ikke ved, hvordan man gør.
Til et godt digt kræves kun én ting, nemlig alting.
Prøv ikke at være nytænkende. Det er alt for gammeldags.
Hvis ordene ikke kommer til jer, når I står op ...
... så læg jer ned på gulvet.
Når man ligger ned, kan man bedre se himlen.
Hvad glor I på? Digtere glor ikke, de betragter.
Få ordene til at lystre jer. Hvis ordet "mur" ikke fungerer, -
- så lad være med at bruge det i otte år.
"Hvad er det?" "Aner det ikke."
Det er skønhed. Ligesom de ord dér, som skal blive stående til evig tid.
Visk tavlen ren. Timen er forbi.
Vi ses på onsdag ... torsdag.
Klasseværelset er Deres, professor Browning.
Tak, signor De Giovanni.
Nu skal jeg.
- Har De stadig problemer med rektor? - Ja, vi må tale om det.
Vil du elske med mig i aften?
Nancy!
Sidste gang vi elskede, sneede det.
Det var den koldeste og smukkeste dag i januar.
- Lad os elske. - Eleverne kommer om lidt.
Når man ligger ned, kan man bedre se himlen.
Vi havde det så dejligt sammen. Hvorfor gjorde du det forbi?
Da jeg forelskede mig i dig ...
Jeg forelskede mig i dig, fordi du var forelsket i mig.
- Hvad skal du i aften? - Ingenting.
Så lad os elske i aften.
Kom nu, Attilio.
- Hej, Nancy. - Hej, Ermanno.
- Hvor parkerede jeg nu bilen? - Ved hovedindgangen.
Tak, Nancy.
Jeg kiggede gennem dørspionen og kunne ikke se andet end hår.
Jeg åbnede døren, og en bjørn sagde: "Giv mig et knus, Ermanno."
"Hvem er du?", spurgte jeg. "Kan du ikke kende mig, min søn?"
Og så begyndte hun at græde.
"Undskyld, mor", sagde jeg og slog armene om hende.
- Din mor var altså en bjørn? - Tanken havde aldrig strejfet mig.
Jeg drømte altid om gribbe, hyæner og krokodiller.
Jeg er glad på dine vegne. Jeg har altid den samme drøm.
- Om et dyr? - Nej, der er ingen dyr.
Jeg er til bryllup, og der er en masse mennesker.
Pludselig træder mit livs kærlighed ind ad døren og siger til mig:
- "Kys mig. Jeg vil elske med dig." - Hvad gør du så?
Besvimer. Det er fantastisk.
- Hvilket slags dyr er hun? - Det er hende. Kvinden i mit liv.
Det er da en underlig drøm. Ligesom hvis jeg sagde, -
- at jeg elskede kirsebær og så drømte, at jeg spiste kirsebær.
Undskyld, men det er altså tegn på en primitiv underbevidsthed.
En drøm, der aldrig går i opfyldelse?
Hvis jeg er vild med en kvinde, optræder hun symbolsk i min drøm.
En pingvin eller en leguan. Og det er en mere moden drøm.
- Tror du det? - Nej, det gør Sigmund Freud.
Freud.
At drømme om et dyr?
Lige på slaget. Det begynder nu.
Elsk drømmen, det er det rette.
Elsk vinden, men husk på dette.
I drømmen ændrer alting sig, og i din drøm, der ser du mig.
- Fantastisk digt, ikke? - Rørende.
Bare vent, til du hører resten.
Fuad rundede af med en hyldest til en af sine inspirationskilder.
Det er svære tider i hans fædreland, så Fuad rejser hjem til Bagdad.
Lad os håbe, krigen ikke bryder ud.
Skal vi give Fuad en hånd? Tak, fordi I kom.
Øv! Det er åbenbart slut.
- Skal vi gå ud at spise? - Jeg vil gerne hilse på ham.
Fuad. Husk det navn. Om fire-fem år får han Nobelprisen.
Det bliver trist at forlade Paris efter 18 år.
- Hvornår rejser du til Bagdad? - Snarest muligt.
Hvor lang tid skal du bruge på bogen?
Jeg vil gerne have mindst en uge sammen med dig.
- Det skal vi nok finde ud af. - Tak. På gensyn.
- Attilio! - Fuad!
- Hvor blev du af? - Jeg sad nede bagved.
Du har fans her. Da jeg citerede dig i begyndelsen, -
- klappede folk. Hørte du ikke det?
Vittoria! Din bog.
Tak.
Jeg er blevet så glemsom.
- Har du tid til en bid brød? - Ja, lad os spise middag sammen.
Jeg vil lade jer to være alene.
På gensyn.
Min kære Attilio. Det føles, som om vi så hinanden i går.
Nå, du, jeg må også videre. Farvel, Fuad.
- Hvornår rejser du? - Senere i aften.
Jamen så er der jo masser af tid. Fuad. Jeg elsker dig. Vi ses.
- Hvad med middagen? - Du siger bare til.
- Ville du med ud at spise? - Ja ja. Bare sig til.
Jeg gik herhen for at drikke te alene.
Det gjorde jeg også. Men nu kan vi drikke te sammen.
To kopper te.
Gør dig ingen forhåbninger, Attilio De Giovanni.
Jeg ville ikke forstyrre dig.
Vi ser jo ikke hinanden så tit ...
Jeg tænkte bare, at vi to på et tidspunkt ...
Attilio, hvorfor plager du mig? Har du ikke andet at tænke på?
Tror du, jeg tænker på dig? Hvorfor skulle jeg dog tænke på dig?
Jeg kender nogen, der så dig i Verona.
Nej, ved du nu hvad?
Skulle jeg have været i Verona? Hvem har sagt det?
Settembrini siger, du stod uden for mit hotel.
Jeg var altså ikke i Verona.
Hvad rager det mig, om du er i Verona eller på Piazza dell'Esquilino?
Var du også på Piazza dell'Esquilino?
Jeg følger ikke med i, hvor du er, og desuden er jeg bedøvende ligeglad.
Vil du ikke med hjem til mig?
Så kan du se, hvor jeg bor.
Hvor jeg sover, læser, skriver og vasker op.
Lad os gå en aftentur sammen i Roms gader.
Hallo? Hvad?
De må da selv vide, hvem De har ringet til.
Hvem Valeri?
Ja, jeg var henne og høre Fuad. Hvorfor?
Det her er ikke min jakke.
Det er heller ikke min telefon.
Den her jakke er alt for stor, så Deres må være for lille.
Vær dog lidt vågen!
Han er kommet til at tage min jakke på.
Nej, desværre. Jeg sidder i møde.
Okay.
Jeg sidder i baren rundt om hjørnet, men så skal det også være nu.
Signor Valeri.
Hvordan kunne De dog tage fejl af jakkerne?
- Den er tre numre for stor. - Ja, jeg lagde ikke mærke til ...
Signor Valeri her forvekslede vores jakker.
- Var den ikke temmelig stram? - Jeg tog den ikke på.
Så var det derfor, De ikke opdagede det.
Når enden er god, er alting godt. Farvel.
Nogle mennesker har altså ikke kasketten skruet rigtigt på.
På et tidspunkt sagde han: "Jeg elsker dig."
"Jeg drømmer om dig hver nat. Lad os gifte os."
Hvad ville du have sagt til det?
- Regningen, tak. - Nu skal jeg.
Vittoria!
Behold resten. Teen var noget tyndt sjask.
Jeg vil gerne se, hvor du vasker op.
Tag mig med hjem.
OVERRASKELSE
- Lad os tage trappen. - Ja.
Jeg har gået ned ad utallige trapper ved din side.
Men nu, hvor du er væk, er der en afgrund mellem hvert trin.
- Jeg snublede. - Det har du rigtig godt af.
Det er her, jeg bor.
Jeg snubler over det trin hver eneste dag.
Værsgo.
Kom indenfor, Vittoria.
Så er vi kommet hjem, Vittoria og jeg.
Jeg lader altid stearinlysene brænde.
Og fjernsynet være tændt.
Jeg er altid forberedt, hvis nu Vittoria skulle komme.
Jeg går lige ud i køkkenet og laver noget kaffe.
- Vil du have en kop med? - Ja tak.
- Hvad er der? - Jeg brændte mig bare.
- Er kaffen allerede klar? - Jeg havde lavet den på forhånd.
Den kogte, netop som vi trådte ind ad døren.
Jeg synes altid, man skal sige sandheden.
At se dig sidde her og drikke kaffe -
- får mit hjerte til at galopere af sted.
Hvor er du smuk.
Kvinder er så smukke, lige inden man elsker med dem.
Hvorfor ikke bo sammen resten af livet? Det er da så let.
Lige så let som at se en tiger i sneen.
Når det sker, skal vi være sammen for altid.
Af sted til Tibet. Der sner det altid på tigrene.
- Vi bor jo i Rom. - Jamen sne på en tiger i Rom?
Okay, jeg har fattet det.
Vittoria, bliv i det mindste og elsk med mig i nat.
Jeg elsker dig.
Og en mand, der elsker dig, er da værd at tage med, ikke?
Det er koldt og gråt udenfor. Bliv herinde.
Vi kan tage et dejligt varmt bad sammen.
Bagefter pakker jeg dig ind i en blå badekåbe.
Ved du, hvad du er? Et stort møgsvin!
Du iscenesætter alt det her for min skyld hver aften.
Men du har glemt en vigtig ting:
Champagne.
- Hvordan gjorde du det? - Jeg kender alle fiduserne.
Men jeg havde jo kun lige sagt "champagne".
Værsgo.
Jeg vil gøre ved dig, hvad foråret gør ved kirsebærrene.
Hvad synes du om mit hjem?
Det bord skal flyttes ... Jeg går, når jeg har drukket ud.
Og dine bøger ... prøv ikke på at standse mig ... ligger og flyder.
Hver ting til sin tid. Ferskentræer blomster ikke i december.
Den grønne væg er gyselig.
Jeg længes efter dig.
Gulvet ... men det går ikke ... er alt for kontoragtigt.
Skal jeg blive, eller skal jeg gå?
Hvad skal jeg gøre? Det er op til dig.
Men skøn lejlighed, du har.
Jeg kan godt følge din kritik, -
- men jeg tror, det her er den bedste løsning.
Og gulvet vil jeg nu lade være, som det er.
Du har ret i, at bordet skal flyttes.
Så kan der blive plads til to lænestole.
Der bor en snedker her i ejendommen. Han kan hjælpe mig.
Gulvet lader vi være. Loftet er ikke perfekt ...
... men jeg havde nu ikke tænkt mig at blive boende så længe.
Jeg bor til leje, men jeg har glemt, hvornår kontrakten løber ud.
Det eneste, jeg ved, er ...
... at i aften aldrig kommer tilbage.
Der står kun skrevet et enkelt ord på det store ur: "Øjeblikket".
Men du har ret i en ting, min elskede.
Grønne vægge er totalt yt.
Hvor skal du hen?
Ind for at tage den blå badekåbe på.
Hvis du vidste, hvordan jeg har det indeni.
Som om en flåde af minestrygere bomber mit bryst, -
- torpederer min brystkasse og sejler rundt om mit hjerte.
Jeg indrømmer, at jeg var i Verona -
- og på Piazza dell'Esquilino.
I to timer og et kvarter!
Jeg er ikke stolt af at indrømme, at jeg også var i Catania.
Jeg drømmer om dig hver nat, og det er altid den samme drøm.
Jeg ser dig overalt. Hele mit liv er centreret om dig.
Jeg mærker dit hjerteslag i alle Guds skabninger.
I mine bøger og i boblerne i champagnen.
Du er i stearinlysenes flamme og i alle træerne.
Du er nede på gaden ...
Vittoria!
Bare vent, til jeg får fat i hende!
Jeg sagsøger dig, Vittoria! Jeg slæber dig i retten!
Stands!
Stands sporvognen!
Stands, chauffør!
Ved du, hvad du er?
En stor møgso!
Du fredsens! Det regner.
Regnens mange dråber tindrer -
- ligesom tårer i mit indre.
Elskede, hele verden flyder over af lidenskab.
Som en gylden komet på himlen flyver det fra mine læber:
Kys mig.
Kys mig nu.
Vil du ikke nok kysse mig?
Attilio! Attilio!
Det er hende. Symbolikken er klokkeklar.
Ja, det havde jeg ligesom gættet. Men jeg nægter at kysse en kænguru.
Jamen så farvel. Du ser mig aldrig igen.
Vittoria! Det var ikke dig, jeg talte til!
Vittoria! Vent!
Sikke et sammentræf. Vittoria!
Jeg gik netop og tænkte på alt andet end dig ...
Hvorfor går du?
Okay, jeg forstår en fin hentydning.
Hvis du alligevel går, vil jeg gerne sige noget til dig.
Det er forbi mellem os! Farvel for altid!
Undskyld, men jeg glemte at sige noget vigtigt til dig.
Fred! Fred! Fred!
Sig til ham, at jeg ikke kan være der om en halv time, advokat.
I fængsel? Jamen det er jo mig, der har ret.
- Det her er en voldshandling. - Det er krig også!
Et fredsbanner kan vel næppe skade nogen.
Ikke om en halv time.
- Professor! - Ja?
Sikke et gok. Jeg var nær blevet slået fordærvet. Hvad er det?
FRED
Hold op med at hoppe sådan rundt.
Hold så op.
Jeg vil ikke ned i din pung, Vittoria.
Jeg kan ikke være der.
Lad være med at kysse mig. Hold nu op.
Opfør dig ordentligt, Vittoria.
Hallo?
Hvem er det?
Hvem?
Fuad, sikke en dejlig overraskelse.
Hvordan har du det?
Hvad er der i vejen?
Vittoria? Ja, naturligvis.
Hun er sammen med dig, ikke? Har hun snakket om mig?
Hvad er der sket?
Er hun død?
Jeg ved ikke så meget. Jeg er lige kommet hjem fra hospitalet.
Lægen er bange for, at hun vil dø i nat.
Hun lever, men der er ikke noget at stille op.
Der er ikke noget medicin her.
Vi var næsten færdige med interviewet og gik en tur i Bagdad, -
- da en bygning eksploderede og styrtede sammen.
Hvabehar? Det ved jeg ikke.
Da jeg kom til mig selv igen, var hun bevidstløs.
Hvad hedder hospitalet?
Jeg kommer med det samme. Vi ses snart.
Jeg kommer med det samme. Ja, til Bagdad.
Jeg ringer, når jeg kommer frem. Farvel, Fuad.
Det er mig, Carla. Undskyld, men ...
Der er ikke sket noget. De ligger og sover.
Jeg er nødt til at rejse med det samme.
Det ved jeg ikke. Hold nu op.
Jeg er nødt til at rejse.
Kom i morgen tidlig. Jeg lægger nøglen til dig.
Pas godt på Rosa og Emilia. Tak skal du have.
Godmorgen.
En billet til Bagdad med det første fly.
Hvabehar?
En billet til Bagdad med det første fly.
Jamen ...
Hvad drejer det sig om?
Ikke igen.
Jeg er da i lufthavnen, ikke? En billet til Bagdad.
Er De ikke klar over, at der er krig i Irak?
Vi flyver ikke dertil. Lufthavnen er væk.
Jeg skal til Bagdad.
Der må da være en lufthavn i nærheden af Bagdad. Giv mig en billet til den.
Så tager jeg resten af turen med taxa, med tog eller til fods.
- Bare find en lufthavn i nærheden. - I nærheden af hvad?
Undskyld. Hvor skal De hen?
Det var bare en høflig forespørgsel.
Tak for Deres venlighed. Mange tak. Farvel.
Alt vel?
- En billet til Bagdad! - Skulle det være morsomt?
Hej, Eleonora. Hvad skal vi have at spise?
Dine papirer er kommet retur.
- Hvordan gik det på arbejdet? - Som det plejer.
Lige bortset fra en fyr, som kom stormende ind -
- og bad om en billet til Bagdad!
Han ville til Bagdad i dag!
- Hvordan var han? - Ret almindelig at se på.
Ligesom ham der.
Ham dér, der læsser kasser af i Irak.
Han ligner ham på en prik.
Eleonora! Det er ham!
Hælder du vandet fra pastaen?
Hvordan pokker bar han sig ad med det?
Hvor er Guazzelli?
Vi skal videre til Bagdad.
- Vi har ikke fået tilladelse endnu. - Jo. Fra signora Serao.
Så kører vi.
- De Giovanni! - Signora Serao!
De er virkelig et fantastisk menneske.
Undskyld, hvis jeg pressede Dem. Jeg er bare så glad for at være her.
Det er mig, der takker, doktor.
Jeg er ked af, at jeg tvivlede på Dem.
Der er bare så mange volontører, der ender med at spilde vores tid.
Men kirurger som Dem er der altid brug for. Tak, doktor.
Farvel.
Så kører vi!
- Kan du ikke køre hurtigere? - Nej.
- Skal jeg køre? - Tag dig en lur i stedet for.
Hvad nu?
Doktor Guazzelli. Hvorfor standser vi?
Vi er blevet beordret tilbage til Basra.
Tilbage til Basra? Det er jo vanvittigt!
Stands! Stands!
Kontraordre!
- Hvor langt er der til Bagdad? - Omkring 100 km.
Stands!
Jeg skal altså til Bagdad. Jeg skal til Bagdad.
- Jamen det er ørken hele vejen. - Jeg skal altså til Bagdad.
Jeg skal nok give Guazzelli besked.
Fuad, det er Attilio.
Jeg har prøvet at få fat i dig hele dagen.
Jeg har fundet ud af, hvordan du kan komme til Irak.
- Jeg er allerede i Bagdad! - Hvad mener du?
Jeg kan se to store hænder, der holder to krumsabler.
- Hvor ligger hospitalet? - Bliv der. Jeg kommer og henter dig.
Fuad!
Det var du længe om.
- Hvordan går det? - Fint. Hvordan kom du til Bagdad?
Med bus. Lad os komme hen til hospitalet.
Så kører vi.
Kom.
- Hvor ligger hun? - Herhenne.
Det var mærkeligt. Hun var her da i går aftes.
- Det er et dårligt tegn. - Nej da!
Hun er sikkert bare blevet flyttet til en genoptræningsafdeling.
Lad os spørge en læge, en kirurg, en søster eller en broder ...
Jeg finder nogen.
Det er et godt tegn. Jeg er glad for, at hun er kommet sig.
Jeg ser lige, om jeg kan finde hende.
Vittoria?
Kan du se, hvem det er?
Sikke et sammentræf. Tænk, er du også i Bagdad?
Med det lagen på troede jeg ... Men du trækker vejret.
Du ser godt ud. Det gør du virkelig.
Jeg fik at vide, at du ikke havde det så godt, og så blev jeg lidt bange.
Hvabehar?
Sagde du noget?
Fuad er gået hen for at tale med en læge.
Han er virkelig dygtig.
Hele Bagdad snakker om ham.
Men jeg spurgte: "Hvem er han?"
Hospitalet er helt tomt. Han har helbredt alle patienterne.
Han siger, at du kan komme hjem om et par dage. Det lover jeg.
Jeg har fundet hende, Fuad. Hendes seng var rullet til side.
Jeg troede, hun var død.
Lægen kan ikke italiensk, men jeg har talt med ham.
- Det ser ikke godt ud. - Hun har da en fin kulør.
Se, Vittoria. Fuad er her også.
Kan du ikke se, at hun har det bedre?
Må hun komme hjem nu?
Hun har det bedre.
- Hvad sagde han? - Der er ikke noget håb for hende.
Er du rigtig klog? Hun kan jo høre dig.
Jeg vidste, hun havde fået det bedre.
Han sagde, der ikke var håb. Han sagde ikke, at hun var død.
- Er hun død eller levende? - Levende ...
Hun lever! Det kunne ikke være bedre!
Spørg ham, hvad de vil gøre.
Hvad nu?
Vittoria har en væskeansamling i hjernen.
Vi har ikke noget medicin, der kan hjælpe hende.
Det betyder ...
... at hun snart vil dø.
Medmindre vi får fat i noget medicin.
Når hun har taget den, er hun frisk som en fisk igen.
Hvor lang tid har vi til at skaffe medicinen?
Der er ikke noget medicin i hele Bagdad.
Spørg ham, hvor længe hun kan overleve uden medicin.
30 minutter? 34? 47? Noget må han da kunne sige.
- Hvad sagde han? - Det hele står her.
Det er navnet på medicinen. Hvor længe har vi?
Højst fire timer.
Fire timer!
Det er mere end rigeligt!
Så har vi også tid til en kop kaffe.
Lad os komme af sted. Fire timer!
Jeg skal lige sige farvel til Vittoria.
Lægen sagde, vi gerne måtte tage dig med, -
- men lidt ekstra hvile skader vel ikke.
Så kommer du hurtigere til kræfter.
Jeg finder et bedre sted til dig.
Jeg så et under trappen, hvor folk ikke går forbi hele tiden.
Fuad!
Der er et derhenne.
Apoteker?
Er her nogen? Apoteker? Kunder?
Der er også lukket her. Hvad gør vi nu?
Måske er der et dér.
Se!
Hvad er det nu, det hedder? En basar! Der kan man få alt.
Giv mig lige recepten.
Der kan man få alt.
Godmorgen. Jeg er italiener.
Har du det her præparat? Bare giv mig ti pakker.
Måske har du glemt, at du har det liggende et sted i den her rodebutik.
Hvor ligger medicinen?
Medicin?
Attilio! Kom.
Har du ikke ...
De har etruskiske vaser, dykkerudstyr og motorhjelme ...
... men ikke noget medicin.
- Det præparat ... - Hvad gør det egentlig?
- Får væsken til at forsvinde. - Vi får det fremstillet.
Kender du ikke en farmaceut? Du er jo fra Bagdad.
Jo, jeg kender da en. Al-Giumeili. En af min fars gamle venner.
En enestående mand.
Er han der? Kom så går vi ind.
Hun beder først om tilladelse.
Gad vide, om han overhovedet kan huske mig.
Min far sagde altid, at han var det mest ædle menneske, han kendte.
- Hvorfor det? - Han var en sand digter.
Som ung forelskede han sig i en kvinde, og de blev gift.
Nogle år senere, mens han var i krig, fik hans kone kopper, -
- og sygdommen vansirede hende.
Så sagde Al-Giumeili: "Jeg har ondt i øjnene."
Og senere: "Jeg er blevet blind."
Da hans kone døde 12 år senere, åbnede han øjnene igen.
For ikke at gøre sin kone ked af det -
- lod han altså, som om han var blind i 12 år?
Mennesket er en dyb afgrund. Man bliver svimmel af at kigge ned.
Jeg taler med ham først, og så kalder jeg på dig.
Er den til mig?
Må jeg få den? Tusind tak.
Sikke en fantastisk gave.
Attilio!
Kom.
Farvel.
Goddag.
Tak.
Hvad sagde han? Kan vi nå det på tre timer?
Jeg er ked af det, men han kan ikke fremstille medicinen.
Han har ikke noget udstyr, -
- og han skal bruge mannitol, kortison og flere andre ting.
Det kan desværre ikke lade sig gøre.
Jeg udtrykte mig vist ikke klart nok. Hvad betyder mannitol og kortison?
Sig til ham, at for 50 år siden -
- var der ikke noget, der hed mannitol eller kortison.
Når nogen slog hovedet og fik en væskeansamling i hjernen ...
... hvad gjorde han, Iraks førende videnskabsmand, så?
- Prøvede med en gastrisk behandling. - Hvad sprøjtede de ind i maven?
- Glycerin. - Det har jeg godt hørt om.
Hvor kan man købe det? Nå nej, alt er jo lukket.
Kan vi selv fremstille noget glycerin og give hende det?
Der er måske en måde, man kan gøre det på.
Er det rigtigt?
Han prøver at komme i tanke om den.
Hvad er klokken?
Kære Al-Giumeili, hjælp mig med at få fat i noget glycerin.
Jeg ved, De kan gøre det.
Ellers dør hun.
Og hvis hun dør ...
... kan de lige så godt standse hele verden.
Pakke den sammen, skrue stjernerne løs, -
- rulle himlen sammen og køre den væk på en lastbil.
De kan lige så godt slukke for solen, som jeg ellers holder så meget af.
Jeg elsker, når solens stråler falder på hende.
De må gerne fjerne tæpperne, søjlerne og husene.
Sandet, vinden, frøerne ...
... de modne vandmeloner.
Hagl, klokken syv om aftenen, maj, juni, juli ...
... basilikum, bier, havet, courgetter ...
Courgetter, Al-Giumeili!
Hjælp mig med at skaffe noget glycerin.
- Hvad sagde han? - Smør, palmeolie og olivenolie.
Grundingrediensen er soda, men aske kan bruges i stedet for.
Jeg har alle ingredienserne. Vi kan lave det på et par timer.
Tusind tak, Al-Giumeili.
Tak, Al-Giumeili.
Jeg tror, den er færdig nu!
- Lidt mere aske. - Nej, der er aske nok i.
Bare en enkelt skefuld.
Jeg skal nok gøre det.
- Har du fået sovet? - Ja, lidt.
Al-Giumeili indgyder stor respekt. Var det hans datter?
Nej, det var hans søn Alis kone.
Han blev myrdet for et halvt år siden.
Han var meget frisindet. Det brød Saddam Hussein sig ikke om.
Stakkels Al-Giumeili.
Tiden har ikke læget sårene -
- i mine øjne og i mit hjerte.
Hvis det virker, kan vi fejre det over en god middag.
Lækkert, ikke?
Fuad og jeg har selv stået og lavet det.
Ingen konserveringsmidler, farvestoffer eller andet stads.
Ligesom hjemmelavet pasta. Olie og rosmarin.
Hakkede løg og godt med hvidløg. Præcis som hjemmelavet pasta.
Fuad og jeg spiste to portioner hver. Fuad ville have haft tre, -
- men jeg sagde, at vi skulle levne noget til Vittoria.
Du ser godt ud.
Du ser virkelig godt ud.
Hov, det havde jeg nær glemt. Se, hvad jeg har med.
Luk øjnene.
Luk så øjnene!
Åbn øjnene.
Åbn dem.
Jeg hænger den herovre.
Sådan.
Av! Nu er det mig, der får en væskeansamling.
Forbandede fluer!
Kan du lide den?
Se på den et øjeblik, og sig, om du kan lide den eller ej.
Bare et øjeblik.
Rørte du på dig? Jeg synes lige, du lå sådan der ...
Hun ser forfærdelig ud.
Det ruskomsnusk hjalp ikke meget.
Jeg skal lige snakke med lægen om noget personligt.
Det tager kun et øjeblik.
Doktor ...
Undskyld, doktor ...
Hun har fået det værre. Glycerinen hjalp ikke.
- Slet ikke? - Nej.
Uden den ville hun være død nu. Det er et mirakel, at hun lever.
Nu må vi bare håbe på, at medicinen snart når frem.
Hvis der er noget, jeg kan hjælpe med ...
Tak. Jeg ser til hende, så snart jeg får tid.
Hvad laver du?
Doktor! Hvem er det?
Hvor tror du, du skal hen?
Hvem er du? Hvad har du gjort ved hende?
Den mand stod og lænede sig ind over Vittoria.
- Hvad var han ude efter? - Den her, vil jeg tro.
Vittorias halskæde.
Er der tyve her på hospitalet?
De må vist hellere passe på den.
Der bliver plyndret overalt.
Amerikanerne lovede os nogle vagter. Jeg håber, de snart kommer.
Hvordan har hun det? Hun er så bleg.
- Er vejrtrækningen i orden? - Hun kunne godt bruge noget ilt.
På gensyn.
Tak, doktor.
Vittoria? Trækker du vejret godt nok?
Træk vejret, Vittoria.
Det er kun fluerne, der trækker vejret. Hvor får de den ilt fra?
Nu går jeg ud og skaffer noget ilt til dig.
Den stakkels læge har ikke engang et ærligt plaster.
Hej, Fuad. Det er Attilio.
Du skulle vel ikke have en iltflaske liggende?
En iltflaske, ja.
Måske har du glemt, at du har en ... nå, ikke?
Kender du så nogen, der ligger inde med en iltflaske?
Jeg har det, Fuad! Du skal ikke tænke på det. Jeg har fikset den.
Jeg ved, hvor jeg kan få fat i noget ilt til dig.
Jeg henter det med det samme.
Farvel, Vittoria.
Du godeste!
Har du set en våddragt og en dykkermaske?
Stands!
Hov, du der araber! Stands!
Stands!
Hallo, araber! lbrahim, Ali, Omar, eller hvad du hedder! Stands!
Du er jo bindegal!
Stands!
Ven ... italiener. Jeg er italiener.
Jeg skal bruge iltflasken.
Iltflasken ... til mig ...
Jeg betaler!
- Dollar? - Ligesom dollar. Euro.
Du ved, ltalien, Frankrig, Tyskland, Luxemburg. Jeg betaler.
Mere?
Hvor meget vil han have?
Han efterlod hele kærren.
Flasken sidder fast.
Jeg må videre.
Hvis der kommer nogen, siger jeg bare, at jeg har betalt for det.
Jeg har altså betalt for det.
Nu skal du bare se. Der er mere endnu, Vittoria.
Hvor skal jeg stille hunden?
Her ved siden af dig?
Den kan sidde herhenne og holde øje med dig.
Ja, her. Jeg har brugt en formue, men det var alle pengene værd.
Ikke mindst fordi jeg fandt noget fuldstændig uovertruffent.
Luk øjnene.
En fluesmækker!
Jeg har fundet masseødelæggelsesvåbnet!
Det bliver et blodbad uden lige.
I er færdige!
Hvordan går det? Kan du trække vejret?
Hvordan er vejret deroppe i bjergene?
Sner det?
Det er en skam, du ikke kan se, hvor godt blåt klæder dig.
Jeg har sat et stykke tape her.
Vil du høre musik? Nu skal du bare se.
Jeg fandt en gammel pladespiller. Der var altså kun arabisk musik.
Gad vide, hvor den er ...
Gæt, hvem der er her i Bagdad.
Nu skal du se, hvad jeg fandt. Hold dig lige for ørerne.
Det er simpelthen fantastisk. Nu skal du bare høre.
Når du er blevet rask, tager vi til Granada og danser.
Hvordan går det, muchacha? Trækker du vejret?
Nu gik lyset ud igen.
Nå, det må være Fuad.
Hej, Fuad. Er det dig, Fuad?
Hej, advokat! Jeg kan næsten ikke høre dig.
Du skal underskrive anklageskriftet i morgen tidlig.
Ellers ryger du i fængsel. Jeg mener det, Attilio.
Hallo?
Gudskelov.
Godaften, doktor. Jeg har gjort alt det, De bad mig om, -
- men hun bevæger sig stadig ikke. Hun reagerer ikke på noget.
Hun ligger bare, som om hun er ... død.
Hvordan kan jeg se, om hun har det bedre?
Hvis hun bevæger sig det mindste. En finger, en hånd eller et øje.
Så ved De, det går fremad. En bevægelse er et godt tegn.
Du gode gud! Claudio Villa!
- Hvad er det? - En gammel plade, jeg fandt.
- Hvordan går det med ilten? - Den er sluppet op.
- Allerede? - Tag bare masken af.
Hørte du det? llten hjalp, Vittoria.
Hvordan har hun det?
- Hun er i live. - I live?
Jamen, doktor ...
Hvordan kan hun overleve uden vand eller mad?
Er der ikke noget, vi kan give hende?
Hvis bare jeg kunne give hende et ernæringsdrop -
- sammen med noget kortison og noget antibiotika. Nej, glem det.
- Hvad kan vi ... - Det ville hjælpe hende meget.
Han fortæller mig kun én ting ad gangen.
Næring er meget vigtigt.
Jeg får fat i noget, du kan spise.
Jeg skal nok skaffe dig noget mad.
Hvis jeg lover det, så gør jeg det også.
Hej, Nunzio. Det er De Giovanni.
Jeg har savnet dig, Guazzelli. Jeg er i Bagdad.
Det går fint. Hvad med dig?
Hvor er du? Hvornår kan du være her?
Vi har brug for medicin. Her er masser af syge mennesker.
Vil de ikke lade Røde Kors komme forbi? Så mej dem ned!
Glem det. Jeg kommer hen til dig.
Farvel, Nunzio.
Jeg skaffer noget mad til dig.
Jeg får fat i nogle stearinlys, så vi kan spise middag sammen.
Jeg skal bare lige køre 50 km. Jeg låner lægens motorcykel.
Hvis jeg kører 100 km i timen, tager det kun en halv time. Bliv der.
Men bevæg endelig en finger, en hånd eller et øje, hvis du får lyst.
Farvel, Vittoria.
Det kunne jeg have sagt mig selv. Nu har jeg slået ...
... min fod.
Den er løbet tør for benzin.
Tænk at løbe tør for benzin i Irak! Så er bunden nået.
Vi fortsætter til fods og ser, hvad der sker.
Hallo?
Jeg er italiener!
Er der nogen?
Jeg låner lige en kamel! Jeg kommer med den om et øjeblik!
Du er meget smukkere end ham der, min yndlingskamel.
Dæk!
Dæk! Lad mig komme op.
Hvordan siger man "dæk" på arabisk?
Ned med dig!
Du er meget smukkere end ham der.
Desuden er han stokdøv.
Så går vi.
Rolig ... rolig ...
Det kalder jeg en rigtig kamel. Du er både grim og døv.
Den vej!
Den vej, kamel!
Den vej fører til Bagdad!
Den går tilbage til hospitalet.
Hallo, kamel! Det er den anden vej!
Dæk!
Jeg kan ikke hoppe af, for jeg har ondt i foden.
Se nu der! Den må være vant til at gå til Bagdad.
Stands!
Hvorfor skulle jeg netop rende ind i den dummeste kamel i Mellemøsten?
Farvel med dig.
Hvad nu?
Hvad vil du?
Gå med dig!
Lige før insisterede du på at gå tilbage til Bagdad.
Gå din vej, kamel.
Hvorfor følger du efter mig?
Puha, hvor du lugter.
Og sikke en dårlig ånde.
Hvor er italiensk Røde Kors?
- Hej, doktor. - Er Nunzio Guazzelli her?
- Det var det hele. - Huskede du nu kortisonen?
Ja. Men hvordan vil du have det hele på motorcyklen?
Det, jeg ikke kan have, må du tage med tilbage.
Har du benzin til motorcyklen? Er min mobil ladet op?
Hvad er bedst: Chemiotina eller Talamagil?
Chemiotina.
Jeg tager begge dele, selvom jeg dårligt har plads.
- Hvornår kommer I til Bagdad? - De vil ikke lukke os ind i byen.
Det er et helvede i Bagdad. De har ikke engang plastre på hospitalet.
- Hvor er for resten ... - Der.
Tusind tak, Nunzio.
Gider du lige give mig et skub?
Jeg siger til. En, to, tre, skub!
- Held og lykke! - I lige måde!
- Sergent! - Holdt!
Jeg sagde: "Holdt"! Læg motorcyklen ned!
- Jeg er italiener. - I dækning!
Ingen skyder!
Du rører dig ikke!
Hænderne over hovedet!
Hænderne over hovedet, sagde jeg!
Han er en omvandrende krudttønde!
Er I vanvittige? Jeg er italiener! Det er ...
Fingrene væk!
- Det er medicin! - Hvad?
Tilbage, eller vi skyder!
Jeg skal nok stå stille!
Hænderne over hovedet!
Sig, han skal slappe af!
Han skyder mig! Han ryster som et espeløv!
Tag det roligt, eller jeg får et hjerteanfald!
Klap i!
Williams ... Johnson. Visiter ham.
Forsigtigt. Kig efter udløsere.
Han har ikke noget. Hvad er det? Aspirin ...
... og saltvand. Der er ikke noget.
Det er bare en skør italiener!
Hvem fanden er han?
Vil du være så venlig at fortælle, hvem du er?
Jeg er italiener.
- Hvad er din profession? - Jeg underviser i poesi.
- Hvad mener du med poesi? - Poesi.
- Poesi? - Ja.
- Han er digter. - Hvad?
Digter!
Du er altså digter?
Ja. Ligesom Dante. Og Walt Whitman.
Walt Whitman?
Skrub af med dig!
Fjern pigtråden!
Det må du undskylde.
Tak.
Undskyld ...
... men må jeg bede om et enkelt skub som en sidste tjeneste?
En, to, tre! Farvel.
Tak!
Farvel!
Ned med dig!
Den sidder fast.
Den er ikke til at rokke.
Jeg har også den her.
Tak for den her og for alt det andet.
Selvom det kun er en dråbe i havet. Hun har det bedre.
- Jeg må videre. - Hun bevæger sig stadig ikke.
Kan vi ikke gøre noget mere i stedet for kun at gøre én ting ad gangen?
- Hvad kan vi gøre nu? - Der er ikke mere at gøre.
Vi må bare håbe og bede til Allah.
Hørte du det?
Han sagde, at vi havde gjort alt, hvad vi kunne.
Du klarer den. Det er alt sammen i den her.
Der er ikke mere, vi kan gøre. Vi kan tage det roligt.
Han sagde, jeg skulle bede til Allah.
Det er det eneste, vi kan gøre nu.
Jeg vil bede til Allah.
For vi har gjort alt det andet.
Allah ...
... den eneste bøn, jeg kender, er Fadervor. På italiensk.
Forstår du italiensk?
Det er i hvert fald en smuk bøn.
Skal vi tage den, Vittoria?
Nu skal du høre, Allah.
Fader vor, du som er i Himlene.
Helliget vorde dit navn, komme dit rige.
Ske din vilje som i Himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød, og forlad os vor skyld, -
- som også vi forlader vores skyldnere.
Led os ikke i fristelse, men fri os fra det onde ...
Nu har vi i hvert fald gjort vores, ikke?
Hvil dig lidt. Det vil jeg også gøre.
Farvel, Vittoria.
Hvis du vil mig noget, er jeg hos barberen.
Vittoria spurgte, hvorfor jeg var taget tilbage til Bagdad.
Jeg fortalte hende om nat nummer 351. Kan du huske den?
Nej. Kan du huske alle 1001? Hvad med nummer 406?
Det er den om den italienske digter med den ødelagte sko.
"Tusind og én nat" er fantastisk.
Sikke en himmel!
Himlen over Bagdad er verdens hovedpude.
Det ligner engle, de fyrer af.
80 km herfra, for over 3.000 år siden, -
- blev Babelstårnet bygget, så man kunne nå op til himlen.
80 km herfra blev alverdens sprog født.
Menneskene er holdt op med at prøve at forstå hinanden.
Ifølge et muslimsk sagn kommer Allah sommetider ned på jorden, -
- fordi han savner synet af stjernehimlen nedefra.
Vi har intet lært af vores forfædres visdom.
Ved du, hvorfor der findes krig?
Jorden blev til uden mennesket, og den vil gå under uden mennesket.
Ja ...
Kom med hjem til mig, og sov i en rigtig seng.
Tak, men jeg sidder fint i barberstolen.
Jeg sover som en sten ved siden af Vittoria.
Okay.
- Farvel. - Godnat, Fuad.
Fuad?
Hvis vi opfører os pænt, kommer vi da i Himlen, ikke?
Der er ingenting efter døden. Mindre end ingenting.
Jeg er alligevel glad for at være til.
Når jeg er død, vil jeg helt sikkert stadig kunne huske mit liv.
- Godnat, Attilio. - Vi ses i morgen, Fuad.
Fuad?
Vittoria!
Doktor!
De må ikke tage hende med endnu. Hun kan knap nok stå på benene.
Det er et mirakel. Og her sker sommetider mirakler.
Undskyld, jeg hele tiden spørger, men nu har hun det da bedre, ikke?
Jo. Kom selv og se.
- Tror De, hun kan kende mig? - Ja, selvfølgelig.
Jeg er ikke så sikker. Vent lige ...
Jeg må hellere tage nogle nye sko på først.
Og købe blomster. Og tage et bad. Jeg stinker nok værre end en kamel.
Godt. Vi prøver at få hende på benene imens.
Tak, doktor.
Undskyld, jeg spørger, -
- men er De nogensinde blevet kysset af en kamel?
Jeg overrasker hende.
Mørkebrune.
De er brugte, men de er virkelig flotte.
Tak. Ja, de er sandelig flotte.
Hvad koster de?
Kun 20 dollar.
Jeg har ikke ...
- Undskyld ... - Ja?
Må jeg prøve at tage et par skridt for at se, om de passer?
- Man kan jo aldrig vide. - Bare giv Dem god tid.
- Man bør jo prøve dem først. - Ja, naturligvis.
- To, tre skridt. - De er flotte.
- Ikke ilde, hvad? - Elegant, min herre.
- To, tre skridt mere? - Værsgo.
Ikke ilde.
Hallo!
Hvad gør man ikke for et par sko, der tilmed er for store?
Lad mig være!
Er I bange, hvad? Tøsedrenge.
Vil I have jeres rådne sko tilbage?
Ja ja! I skal nok få dem.
Værsgo.
Også den anden? Vil I have dem begge to?
Så lad mig være i fred.
Der ligger miner.
Du gode gud! Hvad gør jeg nu?
Der ligger miner.
Allah ... Allah ... Gør en gammel ven en tjeneste.
Det er sidste gang, jeg beder dig om noget.
Hjælp mig!
Hvis jeg nu træder der, hvor jeg trådte lige før ...
Dødnemt.
Sådan.
Der er mit fodspor fra før.
Tænk engang! Jeg er strandet midt i et minefelt.
Der og så der.
Det var tæt på!
Tak for hjælpen. Jeg skylder dig en tjeneste.
Mange tak.
Fuad?
Fuad? Det er Attilio. Må jeg komme ind?
Jeg har noget fantastisk at fortælle dig.
Sikke det blæser.
Alle dine papirer blæser jo væk.
Alle dine digte er faldet på gulvet.
Skal jeg lukke døren?
Fuad ...
Hvad har du dog gjort?
Hvad er det dog, du har gjort?
Tjek dørene, og hold øje med tagene!
Enhed 1 stormer husene! Ryd tagene!
Jeg er italiener!
Jeg er italiener ...
Jeg er italiener!
Vil du have en smøg?
- Vil du have en smøg, Pete? - Nej tak.
Jeg er italiener!
Digteren.
Jeg har ikke nogen papirer, men jeg fik det her på konsulatet.
Attilio De Giovanni. Det er mig.
Tak ...
Kom med mig. De skal ikke være bekymret.
Det er bare et rutinetjek.
Attilio! Din advokat er her!
De satte mig i fængsel, advokat! Jeg var der hele natten!
Du behøver ikke takke mig.
Jeg fik dig ud efter en enkelt nat. Hvad har man advokater til?
Jeg kører dig hjem.
Den forbandede pollen holder mig vågen om natten.
Det er jo en zebra!
Hvor er den smuk. Hvad laver den her?
- Hov, det er da en struds! - Er det her en zoologisk have?
Lad os spørge betjenten.
Hvad laver den zebra her?
Der er en abe i min have. Hvad foregår der?
Cirkusset står i flammer. Tilbage!
- Værsgo. - Tak.
- Luk op! - Kom nu, Rosa!
Jeg er her.
- Døren er låst. - Hvorfor låser du den altid?
Jeg skal bruge mine dykkerbriller. Og min røde badehætte.
Du glemmer altid dine ting.
Far!
Nej, hvor pudsigt! Hvor har du været?
Der kommer Rosa jo.
Hvor er I blevet kønne.
- Hvor har du været? - Hvor har I været?
Mor er omme i haven.
Mor! Mor! Far er kommet!
Mor!
- Vidste du, at far skulle komme? - Nej.
Er du ikke glad?
- Hej. Jeg ville overraske dig. - Jeg blev sandelig også overrasket.
Jeg har også en overraskelse til dig.
- Vi kommer for sent til svømning. - Det tager kun et øjeblik.
Mor ser godt ud, synes du ikke?
Jo, men hun har været meget syg. Hun var lige ved at dø i Bagdad.
Ingen ved, hvem der reddede hende. En eller anden ukendt italiensk læge.
Først forsvinder han uden videre, og så dukker han bare op igen.
- Han er forfærdelig. - Ja.
Det er ikke til at holde ud, vel? Ham kan man ikke leve sammen med.
Du er altså vildt forelsket i ham?
Ja.
En, to, tre! Åbn øjnene.
- To stillidser fra Perugia. - Hvad kan de?
De kan bare synge og flyve. De er fra Emilia og mig.
Hvor er de smukke. Tak skal I have.
- Jeg henter lige bilen. - Jeg vil med.
- Hej hej, far! - Hej hej.
Vi ses senere!
Undskyld, men jeg er lidt træt.
- Vil du have noget at drikke? - Nej tak.
Hvor er her skønt. Det er længe siden, jeg har været her.
- Hvordan går det på skolen? - Fint.
Nancy er rejst.
Hun sagde sit job op og flyttede tilbage til England.
- Det er jeg ked af at høre. - Vores forhold var forbi. Du ...
Jeg var vred. Jeg vil helst ikke snakke om det.
Det vil jeg heller ikke.
Hvor er pigerne kønne. Emilia minder om dig.
Hun er lige så stærk. Hun er dig op ad dage.
- Jeg vil gerne se mere til dem. - Det bør du også.
Pigerne har spurgt efter dig.
Jeg har ikke haft det så godt, så jeg må passe på mig selv.
Det er en lang historie, som du må få en anden dag.
Men jeg må desværre fortælle dig, at Fuad er død.
Han begik selvmord. Måske har du læst om det.
Det vidste jeg godt.
- Hvordan går det med bogen? - Den er ikke færdig endnu.
Værsgo.
Du skal bare vide ...
... at jeg hver eneste nat drømmer om, at vi to bliver gift.
Men hvis det ikke sker, er det også i orden.
Hvad?
- Vil du have en pude mere? - Nej tak.
Jeg går hjem. Du skal hvile dig, Vittoria.
Vi ses snart. I morgen eller i overmorgen ...
- Du må gerne blive. - Nej, du ser træt ud.
Farvel, Vittoria.
Hov, det var den forkerte ...
... jakke.
Fuglene.
De kan synge og flyve.
Farvel.
Vittoria!
Du kan vel ikke huske, hvor jeg parkerede bilen?
TIL ISOLINA OG LUIGI