I historierne om folket Kalevala højt mod nord fortælles om en smed-
-som smedede Sampo: En maskine, der bragte lykke.
I de ældste kinesiske legender fortælles om Loviatars sidste søn.
En dæmon, som stjal den Lykkebringende maskine Sampo.
Der er en forbindelse mellem disse fortællinger.
En forbindelse, som Lönnrot udelod i nationaleposet Kalevala.
Smedens søn.
Graven i Østkarelen, hvor vi fandt ham, kan dateres til bronzealderen.
En af genstandene begravet med ham er forarbejdet på en måde-
-som ikke kan efterlignes selv i dag.
Det er fristende at tro, udenjordisk intelligens har efterladt den-
-som en tidskapsel.
Men skriften på den var kinesisk fra tiden før det første dynasti.
Ifølge inskriptionen tilhører kisten smedens søn-
-men han kan kun åbne den i yderste nød.
Først når alt håb er ude.
Så. Den er ødelagt.
Kai, dette er ikke begyndelsen. Det er enden.
Østkarelen, Finland, 2000 f.Kr.
Gå væk. Rør ikke dyret.
Jeg sårede det kun. Vi lader det leve.
Min elskede...
Lad os blive her. Jeg bevogter kisten sammen med dig.
For evigt.
JADE WARRIOR
I Kalevala samler den unge Lemminkäinens mor-
-sin søns knogler op af Dødens Sorte Flod-
-og forsøger at genoplive dem, så de kan fortælle deres historie.
Vi står over for en lignende opgave.
Men den stemme, vi giver fortiden, skal vi lytte nøje til.
Det er en Chung. En kinesisk bjælde.
- Har dette sted ligget her længe? -Otte år.
Hvorfor har jeg ikke lagt mærke til stedet før?
Olavi Berg. Kalevalaforsker.
Sangfu er et tibetansk ord. Mongolerne udtaler det Sampo.
Ifølge legenderne blev den bygget som friergave, men gik itu.
Dens skår er alle vegne.
- Godt navn til en antikvitetsbutik. -Nej, det skræmmer kunderne væk.
Maria er min kollega. En kvinde af jern.
Jeg fandt dem på loftet. De har tilhørt min kæreste.
Kai ville have elsket det her sted.
Det er Kais hår og negle.
Organisk pulver. Smede bruger det til hærdning.
Kul forhindrer jernet i at ruste. Du er smedens brud?
I må beholde dem, jeg flytter.
Frygt, Smerte, Sindssyge, Grimhed-
- Lyst, Had, Grådighed og Blindhed.
Vi kender navnene på Loviatars otte sønner.
Loviatars sidste søn har intet navn.
Det siges, at Den Navnløse vil skabe helvede på jord.
Smedens søn blev lovet frigivelse fra reinkarnation-
-hvis det lykkedes ham at slå Loviatars sidste søn ihjel.
Senere historiefortællere antager, at smedens søn dræbte dæmonen-
-og blev frigivet fra jordiske glæder og sorger-
-for evigt.
Goddag.
Dav.
- Det er mine ting. -Derfor har jeg et forslag.
Du får dem her. Til gengæld får jeg noget af dit hår og dine negle.
Kan du gentage det?
- Hun er smuk. -Hvem?
Din kæreste. Høj og slank.
Hun minder mig om en kvinde, jeg engang var pjattet med.
- Hvordan har Ronja det? -Hun var ved at flytte.
- Hvorhen? -Hvor folk nu engang flytter hen.
Det ved jeg ikke. Væk.
- Du er smed, ikke? -Jo.
- Det er ret sjældent. -Ja.
- Har din far lært dig det? -Nej, min far havde en tankstation.
- Interessant. -Nej, egentlig ikke.
Hvad ved du om Sampo?
Den, der fortælles om i Kalevala?
Det var et overflødighedshorn, smedet af smeden Ilmarinen.
Det blev ødelagt, og kun skårene blev tilbage.
Kai, det gør mig ondt. Men jeg forlader dig.
- Jeg må gå. Jeg skal arbejde. -Sid nu lidt og snak.
- Jeg må gå. -Men det er ikke færdigt.
Vi kan klippe det hele af med en maskine.
Nej, det er fint sådan. Tak.
Vent, min ven.
Vasopressinhormon i hypofysen = følelsen af at høre sammen
Smedens søn.
Sintai.
Er du kommet for at barbere mine ben?
Kai, det er muligt, at Sampo ikke blot er en myte-
-men en virkelig historisk maskine-
-der havde til formål at bringe lykke og overflod til mennesket.
Af det bare ingenting.
Manden, der lavede denne kiste, hævder også at have smedet Sampo.
- Den reagerer på dig. -Hvad er der i den?
Måske endeløs rigdom og energi? Den er fra før det første dynasti.
Ifølge inskriptionen vil indholdet hjælpe den, som åbner den.
Men den kan kun åbnes af smedens egen søn.
Og først når alt håb er ude.
Jeg har viet hele mit liv til dette projekt.
Hvad der end er i den, har jeg intet at miste.
Sintai.
Sintai Seng-Pu. Smedens søn. Jeg har fundet dig.
- Mester, du burde hvile dig. -Jeg kan ikke sove, min ven.
- Er du bange? -Nej.
- Kender du dette sted? -Det er min landsby.
Savner du den?
Alle, jeg elskede der, døde for længe siden.
Da jeg tog til Det Hellige Bjerg Anshun for at blive munk-
-svor jeg aldrig at komme tilbage.
Cho, om få dage vil jeg møde min skæbne i sumpene ved Barun Urta.
Dæmonen venter på mig.
Jeg overlever måske ikke.
Du er ikke kun min væbner, du er min ven.
Derfor tør jeg bede dig om dette.
Lad mig besøge din landsby.
Du ved jo, de aldrig ville lade dig gå!
Templet er ubevogtet, fordi alle munkene er her-
-for at beskytte dig og din renhed.
Jeg har aldrig vist dig det her. Min eneste arv, mit eneste minde.
Min far sagde, at jeg først skulle åbne den, når alt håb var ude.
Men...
- Mester. -Lad mig leve en dag i lykke...
...en almindelig nat.
Som en almindelig mand.
Hæren marcherer langsomt.
Jeg indhenter dig, før du når sumpene.
Stilhed!
Vi må sende en ekspedition ind i sumpene.
Nej.
I tidernes morgen-
- lagde Loviatar, den ældste af Helvedes døtre-
-sig ned på vejen for at hvile.
Loviatar skubbede ni æg ud af sin livmoder-
-hvoraf otte sønner blev født ind i denne verden:
Frygt, Smerte, Sindssyge, Grimhed-
- Lyst, Had, Grådighed og Blindhed.
Men det sidste æg forblev uklækket.
Det ventede på, at dets tid skulle komme. På manden fra profetien.
Det ventede på...
Smeden.
Og på maskinen, som kunne hjælpe det med at skabe helvede på jord.
Gamle røverhistorier.
Smeden har en søn.
Han vil rejse sig mod Loviatars sidste søn.
Vil han besejre dæmonen? Det siger profetien intet om.
Derfor beder jeg om jeres tilladelse til at opfylde profetien.
Fremmede, du har ikke ret til at tale her!
Lad mig leve en dag som almindelig mand, og jeg vil ride til sumpene.
Så du ikke bliver nødt til det.
Du er en mongolsk spion.
Jeg har to nationers viden og evner.
Og et sværd, med hvilket jeg giver Den Navnløse dennes sande navn.
Det navn er Døden.
Har du et sværd? Må jeg foreslå, at du bruger det-
-eller forsvinder.
Du er blevet genfødt.
Taler du finsk?
Du er blevet genfødt, Mester Sintai Seng-Pu.
Du tror mig ikke.
Kisten fik mig sikkert til denne tid.
Men denne mand kunne ikke holde til det.
Han er død.
Værsgo, Mester. Angrib.
Meget vel. Forsvar Dem.
Denne krop er svag.
Ligesom dig. Du er kun et svagt ekko af, hvad du burde være.
Som om den bedste det af dig ikke dukkede op.
- Hold op. -Bed mig ordentligt.
Du har det, som om du har mistet noget.
Noget, du ikke kan få tilbage, før du har fuldført din mission.
Stands det!
værsgo. Ingredienser til hærdning med vand, som din Far brugte engang.
Nektar fra seks blomster og syv græsarter.
Velkommen tilbage, kære ven.
Hvem er du?
- Jeg fik den åbnet. -Kraften inden i dig åbnede den.
- Du er søn af smeden Seng-Pu. -Hvad er det, jeg skal gøre?
Smede Sampo.
Det er den hemmelige kilde til at lykke.
Jeg er ikke nogen god smed. Faktisk rigtig sølle.
Et sted dybt inden i dig gemmer der sig en kraft.
Den samme, som din far havde. Og han fik sin udkårne.
En kraft? Hvilken kraft...
- Stak du et sværd i maven på mig? -Jep, jep-
Lyt.
Jeg tror, jeg er ved at dø.
Jernet ville være sammen med Ilden, men Ilden sved det-
-og Jernet flygtede ud i sumpene.
Jernet gemte sig længe i sumpene. Til det glemte, hvorfor det var til.
Indtil en ulv løb hen over sumpene, og jorden bevægede sig i dens spor.
Jernet rejste sig i de spor, og din far fandt det.
Nu ved du, hvordan Jernet fødtes, men det ved intet om dig.
- Fortæl Jernet, hvem du er. -Jeg er Kai. Kai Pelkonen.
- Hvordan blev du født? -Som alle andre. På hospital. Mor...
Hvordan blev du smed?
Jeg mødte Ronja. Hun havde brug for en lås. Jeg sagde, jeg var låsesmed.
Låsen blev noget værre lort, men jeg lærte af det.
Jeg lærte mere og mere, indtil jeg ikke behøvede at lyve længere.
Det viste sig, at Ronja hele tiden havde vidst, at jeg ikke var smed.
- Hun gjorde mig til smeden, jeg er. -Og smeden du vil blive.
Nu stoler Jernet på dig. Du kommer ikke til at dø.
Du er blevet genfødt.
Jeg har set denne smedje for mit indre øje. Konstant, overalt.
Jeg vidste, at du ville komme.
Hvem er du?
Jeg er dit Håb.
Smed mig Sampo-
-så lover jeg dig, at du får din elskede igen.
Skår fra Sampo
Er der stadig åbent?
- Kommer du efter din kærestes ting? -Nej.
Jeg kom ved et tilfælde.
Jeg vil ikke leve omringet af ting, der minder mig om fortiden.
- Hvor sørgeligt. -Nej da. Det er fornuftigt.
Af alle nationalepos, jeg studerer, er det der det sørgeligste.
Samme historie gentager sig igen og igen. Ingen får den, de vil have.
Mit Kalevala skal være anderledes. En kærlighedshistorie.
Dem bryder jeg mig ikke om.
Vi forelsker os med den simpleste det af hjernen, reptilhjernen.
Vores serotoninniveau falder til niveauet ved en neurose.
Dette burde føre til depression, men får en, der er forelsket-
-til at tilbede målet for deres kærlighed.
Det fungerer som et stof.
På et tidspunkt holder det op med at virke-
-og kroppen kan ikke forestille sig at være uden den anden person.
Og den afhængighed har man givet et navn: Kærlighed.
Det kan du skrive i din Kalevala.
Det bliver en kærlighedshistorie fra de tider, hvor de stadig fandtes.
Vi oplever ikke noget lignende nu til dags.
Hvad laver du?
Nu er Jernet blevet tvunget i form, men mangler selv at acceptere det.
Opvarmes det for hurtigt eller for meget, bliver det ødelagt.
Mit navn er Sintai Seng-Pu.
Jeg er den, der skal dræbe Loviatars søn.
Bedstefar. Du er fuld.
I kan alle tale med min bedstefar senere.
Hvad er dit navn?
Pin Yu. Barnebarn af landsbyens Ældste.
Hvem er du egentlig?
Jeg er Sintai. Smeden Seng-Pus eneste søn.
Du ligner ikke Seng-Pus søn.
Min mor kom fra et fjernt land i det høje nord.
Mine forældre er døde. Jeg er alene.
Var der mere, du ønskede at sige?
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
Ej jeg arme dreng det vide
hvis jeg leve skal og være
skal jeg bygge bo i ilden
saunaen sikre i vandet
Et hemmeligt våben?
- Sange fra min mors hjemland. -Smukke. Meget smukke.
Hvornår har du tænkt dig at tage af sted til sumpene?
Du skulle have været af sted i går.
Folk er begyndt at flygte fra landsbyen.
Jeg venter på et tegn.
Er det derfor, du er forsinket?
Nej.
Før jeg så dig, frygtede jeg intet. End ikke døden.
Men nu frygter jeg. Jeg frygter, at jeg besejrer dæmonen-
-og bliver belønnet med det, som profetien lover mig.
At jeg ikke vil blive genfødt.
Jeg vil ikke lægge jordiske glæder og sorger bag mig-
-før jeg har nydt dem med dig.
Jeg kender dig ikke, men er bestemt til at være din...
...fordi kun du kan redde os. -Jeg vil bede dig om...
Bad du mig ride med dig for at dræbe dæmonen, ville jeg sige ja.
Du forstår ikke. Har du aldrig været forelsket?
Jeg beder dig om en grund til at komme tilbage.
Jeg rejser.
Måske ses vi aldrig igen.
Det ved jeg.
Elsker du mig stadig?
Ja.
Har det altid været mig?
Jeg lover, at du får mit svar snart, Mester Sintai.
Hvem taler du med?
Mig selv.
Den er flot. Men det er ikke Sampo.
Har du sendt ham til mig?
Binder skæbnen os sammen?
- Hvordan er du kommet herind? -Hvem er det?
Smeden II marinens søn .
Kalevalas sørgeligste helt.
Dit svar er nej.
Du har vist tilbragt for meget tid med munkene.
Du forstår ikke kvinder.
Du er en af de bedste mænd, jeg har kendt.
Du er villig til at forsvare os.
Jeg venter på dig.
Jeg fører dig langt væk herfra.
Til min mors hjemland. Min elskede.
- Den ser ud til at omfavne nogen. -Eller noget. Den holder en kiste.
Kisten forhindrer kroppen i at flyde op til overfladen.
En kvinde og et ulvekranium var begravede sammen med ham.
De var begge ved at rådne op.
- Var de sammen? Elskende? -Det kan jeg ikke bevise.
Cho!
- Hvad er der sket? -Mester, hvorfor kom du ikke?
Vi nåede sumpene. Vi kan ikke holde denne komedie kørende længere.
Jeg beskyttede den her-
-så jeg kunne bringe den tilbage til dig.
Mester Sintai. Skal brylluppet ikke udsættes?
Hvis bryllup?
Cho, dette er min forlovede.
Dette er min væbner og bedste ven.
Kampen er begyndt.
Mester Sintai...
Jeg kommer tilbage. Jeg bliver Jordens lykkeligste mand.
Vent.
Min bedstemor har givet mig det her.
Hun sagde, det ville opfylde mine ønsker.
Jeg ønsker, at det vil beskytte dig mod alt ondt.
Du lod Jernet såre dig igen.
Ikke flere faser, Mester.
Jernet stoler ikke længere på mig.
Jeg har på fornemmelsen, det ikke ender godt. Der er sket noget slemt.
Jeg ved, hvordan det er at leve alene.
Der er det, der er værre end døden.
Det værste er at miste sit mål i livet og skulle leve uden det.
Ser han bekendt ud?
Hvad?
Du kom her ikke ved et tilfælde.
Tror du på reinkarnation?
Hvad du end siger til den, så vær ærlig.
Vær sød at lytte til mig.
Hjælp mig.
Jeg ved ikke, hvem jeg er. Jeg ved ikke længere, hvad der sker.
Håbet er det eneste, jeg har. Det, der holder mig i Iive.
Jeg er fanget i et ensomt øjeblik. Det føles som døden.
Jeg har ingen. Der er kun en tanke i mit hoved.
Jeg vil ikke være alene længere.
- Det er smukt. -Den hemmelige kilde til at lykke.
- Hvad tror du, den gør? -Det er dig, der har smedet den.
Det er kun dig, der ved, hvad der vil gøre dig lykkelig.
Sintai...
Kai...
Jeg har ventet på dig i hundrede år.
Jeg lader dig ikke vente forgæves.
Du kan forestille dig min skuffelse-
-da jeg havde stjålet maskinen fra menneskene og lavet forberedelser.
Så indså jeg, at din far havde smedet den sådan-
-at kun hans søn kunne sætte Sampo i bevægelse.
Jeg kommer aldrig til at starte Sampo. Ikke for dig.
Vi blev efterladt i denne verden sammen.
Vi er bestemt til at mødes.
Der er ingen i disse tider, der kan stå mål med os.
Vi må stå sammen og ikke slås.
Skæbnen har bundet dig til mig og ingen anden.
Hvis du slår mig ihjel, vil du blive oplyst-
-og din sjæl vil forlade denne verden for evigt.
Ikke før efter dette mit ensomme Iiv.
Vent, min ven.
Slap af.
- Hvor er vi? -I Sang-Fu.
Kom.
Vi er de eneste, som ikke er påvirket af det her.
- Det ligner brændt skinke. -Det er tusindvis af år gammelt.
Jeg ved ikke, hvad du har gjort. Jeg vil slet ikke vide det.
Jeg var ved at rejse, men noget fik mig hele tiden til at komme tilbage.
Jeg må tage tilbage. Jeg må forstå mine fejl, så jeg kan rette dem.
Ja, det ved jeg. Du bliver nødt til det.
Det føles, som om jeg burde give dig det her.
Jeg kommer tilbage. Jeg bliver Jordens lykkeligste mand.
Hvad betyder det?
At skæbnen på et tidspunkt indhenter den, der løber væk fra den.
Alt starter med begyndelsen.
Tal! Sig noget!
Tal!
Mester, jeg har ventet tusindvis af år på at møde dig som ligeværdig.
Loviatars sidste søn.
Jeg har ikke længere brug for dig. Du åbnede Sampo.
- Og du har tilegnet dig den. -Kun takket være dig.
Du har skabt dette.
En verden, hvor ingen skal leve alene med sin smerte særlig længe.
Jeg hjalp dig bare med at slippe den løs. Ud af dit hoved.
Helvede.
Er det retfærdigt, at kun du skal lide? Du er ikke den, hun venter på.
Du må leve dette dit ensomme liv alene!
Pin Yus sjæl bliver genfødt her igen og igen.
I hvert eneste af sine kommende liv vil den luder elske nogen-
-og ikke en af dem vil være dig.
Frygt. Smerte.
Sindssyge. Grimhed.
Lyst. Grådighed.
Blindhed. Had.
Og...
Godt, Mester. Ang rib.
Jeg kan næsten ikke vente, til du ser den verden, Sampo spytter ud.
Jeg ved, du ikke er død endnu.
Og her troede jeg, de dumme munke ikke havde lært dig noget.
Du plantede et frø i mit hjerte, et ondt frø.
Tvivlens frø.
Jeg må give dig dit rigtige navn.
Du spørger nok dig selv hvorfor.
Hvorfor du ikke slog mig ihjel, da du havde chancen.
Så længe jeg er til, er du det også.
Kære ven. Her er jeg!
Den, som du hører sammen med.
Nogle hyrder reddede mig. De tog mig med til deres vinterlejr.
- Jeg var tæt på at dø. -De sagde, ingen havde overlevet.
- Alligevel ventede jeg et år på dig. -Jeg kom, så snart jeg kunne.
Men det var for sent.
Alle troede, at du havde taget dit eget Iiv.
Jeg rejste til Det Hellige Bjerg Anshun for at komme væk.
- Jeg skulle have taget mit Iiv. -Sig ikke sådan.
Jeg ventede på dig i at den tid. Indtil Mester Sintai ankom.
Han parerede Den Skjulte Lykkes Slag-
-det, som du og jeg opfandt sammen. Ingen burde kunne det.
Jeg lærte ham det.
Holder skæbnen mig for nar?
Men jeg fortalte ham ikke, hvorhen det fører-
-to elskende.
Den Skjulte Lykkes Slag.
- Du kan standse profetien og... -Ti stille.
Min far sagde, jeg skulle åbne denne, når alt håb var ude.
Hvad er der i den?
Den er tom.
Dine kæres svigt har allerede sendt dig i Helvede.
Er det retfærdigt, at du skal lide alene?
Vi åbner Sampo. Du og jeg, forenede for evigt.
Jeg vil have en chance til med Pin Yu.
Det er jeg villig til at ofre min ære og belønning for.
Jeg kan ikke lade dig dø.
Frygt.
Smerte. Sindssyge.
Grimhed. Lyst.
Grådighed. Blindhed.
Had.
Og...
Håb.
Sådan stod det ikke i profetierne! Slip mig fri!
Sådan en ed skal man ikke aflægge alene. Den bliver en forbandelse.
Hvad taler du om?
Du er min fejltagelse.
Men jeg vil give dig dit rigtige navn.
I to får aldrig hinanden. Du bliver ikke genfødt.
Det ved jeg.
Det gør mig ondt.
Jeg forlader dig.
Forlad... mig ikke...
Dit rigtige navn er Farvel.
Dit rigtige navn er... Fortid.
Dit rigtige navn er...
Min ven...
Før dette så langt nordpå, at intet menneske kan leve der.
Ingen må nogensinde finde det. Mindst af alle jeg.
Pin Yu, jeg lover, at er min kærlighed sand-
-så finder jeg dig på den anden side af tiden.
Ronja, dette er ikke enden. Det er begyndelsen.
Det var din ulv. Den bar din fars kiste.
Hvis du får brug for den engang et sted, så kommer jeg med den.
Om jeg så skal jage den ulv til verdens ende.
Og jeg vil bevogte kisten med dig for evigt.
Birgita Bonde Hansen Broadcast Text