Det fanns en tid då gudarna levde bland oss människor.
Och människorna försökte mäta sig med gudarnas styrka och makt.
Barnet sparkar.
Önskar du dig en bror eller syster?
Iväg med dig.
Må min förtrollning vara klarare än vatten och tyngre än guld.
Spring och hämta mamma!
Mezhamir. - Kom, mamma.
Mezhamir!
Stanna, min son.
Rör henne inte!
Mamma! Spring, mamma.
Hon var inte illa. - Mamma!
Spring, mamma!
Slyna! - Mamma.
Hon är din.
Mamma!
Mamma! Mamma...
Ditt lilla kräk. - Döda honom inte.
För honom till gruvorna. Där kan han ruttna till döds.
Här har ni svärdet, min herre. - Det är inte illa.
Det är bättre än mitt, smitt av en smed.
Wolfhound
Vad är det, Trasiga vingen?
Farväl.
Vad står på? - Han stal den och skrattade åt mig.
Ni måste ge er av. - Han känner inte till hemligheten.
En ny slav åt vår herre.
Rör på påkarna.
Den gamle är samma odjur som alltid. Vimitar skulle aldrig ha sänt mig.
Vi kommer aldrig överens med hans far, Kannibalen.
Vi reser härifrån i gryningen.
Vem är du?
En slav?
Vem var mannen med vargen på handleden?
Vem var han?
Döda mig inte!
lväg med dig. - Rädda mig!
Husbonden är död!
Ge mig din hand.
Följ med mig!
Hoppa. - Nej!
Kom nu, var inte rädd. Hoppa!
Hoppa!
Fortare.
Håll i dig.
Inkräktare!
Håll i dig!
Vi är instängda!
Det finns en lönngång. Vrid på lyktan.
Ut! - Vi kan inte lämna honom här!
Luckan öppnas.
Spring iväg. Rädda er själva.
Månljusets prästinna, moder Kendarat. Hjälp mig hitta krigaren.
Du behöver inte hitta honom.
Världen styrs av kärlek.
Det här är slutet på ondskans herravälde. - Hur besegrades han?
Kannibalen var oövervinnerlig. Du måste ha övat länge.
Ja, länge. - Jag hade gärna själv dödat honom.
Hur kände du till lönngången? - Det var jag som byggde borgen.
Kannibalens borg? - Han belönade mig rikligt, eller hur?
Jag väntade på att du skulle hitta honom.
En blind kan se saker ni inte ser. - Ser du in i framtiden?
lbland. - Kan du säga vad det här är?
Det är en nyckel.
Jag ser inte allt, men jag tror att svaret på mysteriet finns i Galirad.
Vad är det för nyckel? - Den öppnar Himlens portar.
Det var därför Kannibalen vaktade så över den!
Vi måste ta oss till Galirad. - Har du varit där tidigare?
Jag har andra planer.
Mina herrar. Var slutar den här vägen?
Vägen går till Galirad.
Kan ni ta flickan och gamlingen? - Vi vill inte ha några passagerare.
Det är en orolig trakt. - Jag anställer inte vakter på vägen.
Stanna!
Be era vakter att försöka tvinga mig bort från vägen.
Som ni vill.
Jaha?
Hämta prinsessans mantel.
Sluta! Det räcker.
Skyl dig! Annars blir mina krigare generade.
Vad heter den nye livvakten? - Kalla mig Wolfhound.
Stackars liten.
Hade jag bara nål och tråd skulle jag laga din vinge.
Skulle du kunna det?
Soldaterna måste bära brynja. - Håll dig du på din plats.
Hitta henne!
Blockera vägen!
Hitåt! Kryp under här. Rör på påkarna.
Hjälp! Hjälp oss.
Lever du? Ta den här.
Var är din husmor?
Var är hon?
Säg det!
Kom hit. - Det var ni som lockade hit dem.
Ge er av härifrån.
Det är mitt svärd. Jag har vunnit det i strid.
Ge honom det.
Iväg med er bara. Rör på påkarna!
Vad? Ska jag kalla dem tillbaka?
Främling! Ni får komma tillbaka.
Tänk på dina medresenärer. Du kan inte försvara dem ensam.
Varför jagar han dig? - Jag vet inte.
Pris ske gudarna för att vi äntligen ärframme!
Varsågod.
Märkligt! Varför är det så kallt mitt i sommaren?
Jag ser att en hemsk förbannelse vilar över staden.
Men du gjorde rätt i att komma hit. Svärdet leder dig till den du söker.
Söker du en tålig rustning? - Jag har en fråga.
Känner du igen det här svärdet?
Har du sett det tidigare?
Ja, det känns bekant. - Vem tillhör det?
Släpp fram oss. - I konugens namn...
Fjättra den uslingen och avrätta honom i gryningen.
Fred över er. - Syster!
Idag är en glädjens dag för Galirad. Zhadoba har tillfångatagits.
Jag kände igen honom. Min familj mördades av Zhadobas svärd.
Visa mig svärdet.
Är det ditt? - Jag har vunnit det i strid.
Han ljuger! Se bara på odjuret på hans axel.
En god man har inte ett monster. - Det är inte Zhadoba.
Försöker du vara alla till lags? - Luchezar!
Det fungerar inte. En härskare är alltid ensam.
Han är en mördare som plågat vår stad, och du vill släppa honom?
När din far är borta fattar jag besluten. - Fängsla honom.
Moranas krigare bär väl ett märke? - Ett varghuvud.
På högerhanden. - Zhadoba har ett där.
Visa mig handen.
Det här är mina sista ord. Mannen är inte Zhadoba.
Förlåt den gamle och hys inget agg mot min kusin.
Ta denna gåva och låt det bli känt att i Galirad härskar sanningen.
Jag har nål och tråd. Du sa att du kunde laga vingen.
Lägg ett vedträ på brasan.
Stackars liten. Nu kommer du bli frisk.
Håll ut, lille vän.
Jag mötte prinsessan idag. Man misstog mig för Zhadoba.
Hon lät mig gå. - Är hon vacker?
Vem är Zhadoba? En av Moranas druider, som Kannibalen?
De var fiender. Zhadoba vill inte se ut som en människa och bär mask.
Allt för att besegra Kannibalen. - Varför?
De ville båda hinna väcka Dödens Morana först.
Vem var Morana? - En grym och mäktig gudinna.
Allt hon rörde vid blevtill sten.
Hon ville förvandla alla människor till sina slavar.
Men under det sista kriget föddes en hjälte. Han kallade på Äskguden-...
som uttalade en förbannelse över henne.
Var finns Zhadoba? - Du måste hitta hans byte.
Och var finns det? - Man har sett honom nära Galirad.
Så hans byte finns här.
Det här bytet behåller jag själv.
Ta de här kvistarna och kasta dem på elden.
Då värmer du dina förfäder och kan be dem beskydda dig.
Se er omkring. Era gudar kan inte längre beskydda er.
En fasansfull kyla har svept in den en gång så varma staden Galirad.
Ta emot Tvillinggudarna så räddar de staden från Morana.
Se på denne man. Han bär böcker han kallar för heliga.
Men falska profeters ord kan inte rädda honom.
Han är slav, och kommer så förbli om han inte tar emot Tvillinggudarna.
Mina gudar skyddar även slavar.
Verkligen? - Hans gudar kan inte ens skydda de egna lärorna.
Mina gudar är med mig. - Bevisa det då med ett svärd.
Kämpa, slav!
Ge honom ett svärd.
Låt honom vara.
Vem är du? - Jag skändar inte andras gudar.
Jaså? Är du kanske en ynkling?
Din kämpe förlorade. Låt denne man gå fri.
Bara om du kan köpa honom fri.
Du förstörde min kämpes svärd. Ge mig ditt eget.
Här har du nyckeln till hans kedjor.
Ge mig svärdet och slaven och hans smutsiga böcker är din.
Din mantel ärtrasig.
Försvinn, odugliga daglönare.
Sälj svärdet till mig.
Sälj det till mig.
Jag har bara mina böcker. Ta dem.
Jag vill tacka er.
Följ med mig. - Ni har redan gjort så mycket.
Gör som du vill.
Ta det här. Det kan behövas. - Jag heter Evrikh.
Rädda honom.
Ge mig kniven.
Jag behöver värme.
Alla vedträn är blöta.
Håll ut. Ge inte upp.
Min pojke. Det här pudret är förtrollat.
Men lämna lite åt dig själv.
Var är jag? - Hos vänner. Ligg stilla.
Ät nu lite.
Här kommer mer. Ta det, bara.
Vem av er kallas för Wolfhound?
Galirad är hemsökt. Moranas krigare vill utplåna vår stad.
De skickar oväder över vår stad.
När druiderna vartvå stred de mot varandra.
Då hoppades man fortfarande att ingen av dem skulle segra.
Nu ryktas det att Kannibalen har dött.
Jag har beslutat att sluta ett avtal med hans son, Kuns Vinitar.
Han skyddar oss mot Zhadoba i utbyte mot att min dotter blir hans hustru.
Prinsessan ska färdas till sin fästman i Velimor.
Hon eskorteras av Dungorm...
...och av min brorson Luchezar. - Din tron är i fara.
Efter bröllopet blir Kuns Vinitar den nye härskaren över Galirad.
Jag vill betala min skuld innan jag tar avsked.
Stig fram, krigare.
Jag återlämnar det du förlorat...
...och skänker dig denna mantel.
Nu är svärdet i goda händer.
Jag vill tacka er för er godhet och för att ni varit mina lojala tjänare.
Se upp, Ers höghet!
Håll ut, håll ut. Ge inte upp.
En av Moranas krigare.
Var inte rädd, min pojke. Jag ska inte göra dig illa.
Må förtrollningen vara klarare än vatten-...
högre än berg, tyngre än guld.
Må mina ord vara starkare än kraften i en underjordisk ström.
Världen styrs av kärlek. Världen styrs av kärlek.
Så där ja. Nu överlever han.
Jag drömde om något som hände för många år sedan.
Jag höll på att dö, men räddades av en kvinna.
Jag skulle ha gett dig en rustning. - Säg mig något, Ers höghet.
Varför besökte ni Kannibalen? - Vad menar du?
Jag såg er där.
Han hade stulit något ifrån mig. - Så ni gick dit ensam, utan vakter?
Jag litade inte på någon.
Varför vill Zhadoba döda er? Vänta!
Jag räddade er vid överfallet. Ni kan lita på mig.
Låt mig få vara er livvakt.
Ers höghet. Ers höghet!
Du måste återhämta dig. Jag väntar.
Jag har något viktigt att säga. Evrikh har tytt nyckeln.
Himlens portar slog igen bakom Morana men jag vet var de finns.
Vi måste hitta dem. Följ med oss, Wolfhound.
Vi kommer alla att möta vårt öde.
Jag är prinsessans livvakt.
Lyssna på mig. Jag ser prinsessans hand i hennes makes-...
och den är färgad av ditt blod. Följ inte med henne.
Hon kommer att ge dig sorg.
'För att hitta en varg måste man finna dess byte.'
Det är så det måste ske.
Ekipagets färdväg är markerad. Vik inte avfrån den.
Låt ingen se kartan. Bara du, Dungorm och Luchezar har den.
Förlåt mig, min flicka. Förlåt mig.
Var inte orolig. Du har gjort det rätta.
Du kan välja en annan väg och förändra ödet.
Om det blir krona följer du med prinsessan.
Jag har redan bestämt mig. Ni stannar, jag går min egen väg.
Här är det ju varmt, Ers höghet.
Det är han där borta.
Gråt inte. Jag grät inte när jag lämnade byn, och jag var yngre än du.
Ville du vända åter?
Din morfar fick mig som gåva, så jag kunde inte återvända.
Dig väntar samma öde.
Är du prinsessans nye livvakt? - Du gillar visst råa typer.
Stanna!
Jag hälsar dig, mäktige beskyddare.
Här är farligt, Ers höghet. - Lämna flickan ifred.
Vi är ännu på Galirads marker. Låt henne ta farväl.
Lämnade du vänner i Galirad? - De gav sig av.
Vart reste de? - De ville finna en bättre plats.
Ni borde sitta i vagnen.
Kliv in.
In i vagnen!
Var är Zhadoba? - Jag ska berätta allt.
Mitt i prick.
En av Moranas krigare! - Jag hann precis.
Fars karta!
Här är den.
Varför förföljer Zhadoba prinsessan?
Den gode lägger alltid krokben för den onde.
En smed smidde ett svärd som kunde döda Morana.
Zhadoba och Kannibalen dödade hela smedens klan.
Inte ens barnen fann nåd.
Stanna!
Vad var det där?
Vilka är ni? - Jag är prinsessan Jelena.
Vi har fredliga avsikter. - Lägg ned vapnen.
Släpp fram henne.
Lägg er inte i, vad som än händer. Det är en order!
Hjälp oss! Barnet har inte gjort något ont.
Våra gudar har gett oss i uppdrag att be om välsignelse från resande.
Moder till Skogsbärsbarnen, den store Karill-...
svartbjörnens besegrare, välkomnar er till Kharyukernas land.
Välsignad är vår domstol och må rättvisa råda.
Rädda oss!
Vilket brott har denna kvinna gjort sig skyldig till?
Hon är en häxa och måste dö. - Vad har hon gjort?
Hon har förbannat vårt folk med en farsot.
Hur gick detta till, visa härskarinna?
Hon kom från fijärran land för att hela oss, ja, även våra barn.
När Karills svärdotter skulle föda i skogen följde häxan med.
På så vis bröt hon mot våra förfäders lagar.
Gudarna vredgades, och barnet är sjukligt.
Han är vek och svag.
Får vi se barnet? Min livmedikus gör ingen skada.
Rädda oss. Hjälp honom.
Den här kvinnan har uträttat ett mirakel.
Barnet var dömt att dö vid födseln. Hon har räddat honom.
Han ljuger! Min sons avkomma kan inte vara svag!
Befria kvinnan. Hon kan följa med mig.
Du kan ju försöka.
Wolfhound.
Ta barnet!
Håll i dig.
Tack, Varghund.
Hur känner du till min ätt? - Jag vet mycket.
Din ätt är mäktig. - lnte längre. Alla är döda.
Du finns ju kvar. - Jag är den siste.
Wolfhound.
Jag vill ge dig den här flaskan.
För att ge dig mod.
Är ni trötta? Vi är redan halvvägs till Himlens portar.
Tror du vi får se Wolfhound igen? - Jag vet inte.
Han kämpar mot ödet, och ödet är en listig fiende.
Bara stjärnorna vet vad som väntar honom under hans uppdrag.
Vem lärde dig att strida? Vem var det, Wolfhound?
Jag har haft många läromästare.
Kan du lära mig? - Nej.
Varför inte?
En kvinna räddade en gång mitt liv. Hon var mycket klok.
Hon sa att det är kärleken som styr världen.
Håller du med? - Nej. Inget rår på styrkan.
Det är därför du har lärt dig att slåss.
Lär mig nu. - Varför?
Jag ber dig. Visa mig vad jag gör om jag hamnar i ett bakhåll.
Jag kanske skadar dig. - Lär mig.
Slå mig. Slå till mig.
Här kommer slaget.
Är det Zhadoba du fruktar? - Visa igen.
Nej. - Slå mig.
Slå mig.
Igen.
En gång till.
Igen.
En gång till.
Stanna!
Den gamla vägen är kortare. - Vi tar den.
Men den går genom träskmarkerna. De hemsöks avförlorade själar.
Moranas druider vet hur man kallar fram dem ur träsket.
Tänk på flickan. Fresta inte gudarna.
Är du också rädd för spöken? Eller säger din livvakt nej?
De Kayeranska träsken är Zhadobas trakter.
Wolfhound?
Det är Ers höghets beslut. - Vi tar den gamla vägen.
Men Ers höghet... - Vi tar den gamla vägen!
Tycker du om den, Vereja? - Ja.
Skyl dig. - Wolfhound!
Varför valde du den gamla vägen? - Därför att vi var tvungna.
Tror du på spöken?
Min farfar såg dem.
Han hade slagit läger med sina reskamrater och hörde ett rytande.
Aldrig hade han hört ett så hemskt ljud. Då såg han en gestalt i dimman.
Den kom närmare och närmare, och hans vänner försvann, en efter en...
Ett helgedom tillägnad Morana?
Knappast, men den var praktfull.
Var var du? Du är min livvakt, inte Ertans.
Förlåt mig, er höghet.
En härskare är dömd till ensamhet. - Saknar du Galirad?
Men vad är viktigast, Galirad eller ditt eget liv?
Du vet vilket som är viktigast. - Och om det handlade om mitt liv?
Varför ställer du en sådan fråga?
Sätt på er en brynja innan ni går till sängs.
Gör det. För min skull.
De kommer!
Ers höghet!
Följ med mig!
Följ med mig till helgedomen.
Se upp!
Var inte rädd.
Ta den här, Ers nåd.
Zhadoba!
Vad är det där?
De är så Moranas druider kallar på de förlorade själarna.
De är rädda för elden!
Ta den här, Wolfhound. - Vad gör du?
Vad gör du?
Rädda, hjälp och skydda oss, Gudar!
Jag ber inte för egen del, men sänd oss ett mirakel.
Luchezar. - Kära kusin.
Pris ske gudarna, du är vid liv.
Vi jagade iväg dem och lyckades rädda vårt ekipage. Zhadoba har flytt.
Skicka ett bud till brudgummen och be honom möta oss.
Leverera detta till Hans nåd.
Du sa att det skulle vara enkelt.
Livvakten la sig i igen. - Du kanske har tänkt om?
Man har skickat bud till Velimor. Brudgummen möter prinsessan.
Älskar du din kusin? - Vi växte upp tillsammans.
Älskar du Galirad? - Låt henne gå.
Hon måste dö. I natt ska du leda mig till henne.
Även om hon inte dör nu, finner jag henne senare.
Men då härskar hennes make i Galirad.
Han blir kung, inte du. Häll det här sömnmedlet i livvaktens flaska.
Vilken vacker sång. - Den sjöngs av slavar.
Vad handlar den om? - Var man kan förändra sitt öde.
lnte ens en kung kan göra det. - Men det säger sången.
I gruvorna under Kristallbergen levde en slav.
Han besegrade den grymmaste slavdrivaren och släpptes fri.
Den ende som nånsin lämnat gruvorna. Sången handlar om honom.
Res dig upp. Flickan väntar på dig.
Sången handlade om dig.
Du var slaven som reste sig och utkrävde hämnd för sin ätt.
Det var du som dödade Kannibalen.
Ja. - För många år sedan...
...besegrade en av mina förfäder Morana.
Han låste in hennes hjärta innanför Himlens portar.
Jag är den enda som känner till hemligheten.
Det är därför Moranas krigare förföljer mig.
Zhadoba tror att han måste döda mig för att bryta förbannelsen.
Kannibalen trodde att han behövde nyckeln till Himlens portar.
Nyckeln var Galirads mest värdefulla skatt.
Och? - Då stal Kannibalen den ifrån mig...
...och en isande kyla svepte in vårt Galirad.
Mina vänner har nyckeln. - Dina vänner?
De måste lämna tillbaka den. Nyckeln ska stå på Gudarnas altare.
Då kommer värmen till Galirad. - Det känner de inte till.
De är på väg till Himlens portar för att öppna dem.
Det lyckas de aldrig med. - De har tytt skriften.
För att öppna Himlens portar måste Morana befrias.
Och för att befria Morana måste nyckeln fläckas av mitt blod.
Jag vill ha en son, men inte med en man jag aldrig har sett.
Jag vill föda din son, Wolfhound.
Wolfhound!
Ers höghet!
Vem är du? - Jag är prinsessans livvakt.
Var är min brud? - Ers höghet.
Stanna.
Det där är ynkryggen som dödade er far, Ers höghet.
Kuns Vinitary kallades Kannibalen. Han var min far.
Du mördade honom. Försvara dig, annars är du en ynkrygg.
Slav!
Wolfhound!
Gör det inte, Wolfhound.
Det är hennes kammarjungfru!
Wolfhound... Wolfhound...
De...harfört henne till Slottsberget.
Vilka har gjort det? - Luchezar och Zhadoba.
De tänker offra henne till Morana.
Varfanns du, Wolfhound?
Hon... Hon kallade på dig.
Hon ropade på dig...
Nej! Skjut inte!
Han leder oss till henne.
Vad står på?
Var håller du hus? Kom och hjälp till.
Vad sysslar ni med?
Ers höghet! - Wolfhound!
Jag visste att du skulle komma till oss.
De tillfångatog oss på vägen och stal nyckeln.
Var är prinsessan?
Förlåt mig, kära kusin.
Döda honom!
Spring och rädda prinsessan.
Skynda på! - Skynda er.
Wolfhound. - Spring, Ers höghet.
Stanna!
Spring härifrån. - Rädda prinsessan.
Wolfhound!
Följ med mig.
Wolfhound!
Må Gudarna rädda oss!
Gud över mitt folk, bringare av åskan.
För dessa goda människors skull, hjälp oss!
Jag måste ha värme.
Dö inte ifrån mig, Wolfhound.
Wolfhound.
Är det där min bror?
Det här har du skänkt till andra.
Res dig. Vem ska annars föra vår ätt vidare?
Titta, Himlens portar är öppna!
Här är er make, Ers höghet.
Det här är er brud.
Du har brutit förbannelsen, Wolfhound.
Ödet styr inte över dig. Du har skapat ditt eget öde.