MÂNDRIE ȘI PREJUDECATĂ
Dragul meu domn Bennet, ai auzit?
Nu s-a mai întâmplat așa ceva, nu vrei să știi cine l-a luat?
Dacă vrei să-mi spui, draga mea, mă tem că nu am de ales.
Kitty. Kitty, ce ți-am spus eu legat de ascultatul la uși?
Lasă asta, este domnul Bingley din nord. 5.000 pe an.
- Este singur. - Cine este singur?
Se pare că, domnul Bingley.
- Cum ar putea asta să le afecteze pe ele? - Domnule Bennet, cum puteți fi atât de
atât de încăpățânat. Știți că trebuie să se căsătorească cu una dintre ele.
Deci asta este dorința lui în legătură cu...
Trebuie să mergem să-l vizităm de grabă.
Dumnezeule mare, oameni.
Noi nu-l putem vizita dacă nu o faci tu, precum bine știi, domnule Bennet.
- Ascultă. Tu nu asculți niciodată. - Trebuie, tată.
- Imediat. - Nu este nevoie, am făcut-o deja.
- Da? - Când?
Domnule Bennet, cum mă poți tachina așa?
Nu ai pic de compasiune pentru bieții mei nervi?
Greșești draga mea, am cel mai mare respect pentru ei.
Au fost compania mea constantă în acești ultimi 20 de ani.
- Tată. - Este amiabil?
- Cine? - Este frumos?
- Cine? - Cu siguranță este frumos.
Cu 5 mii pe an, nu ar conta dacă ar avea râie.
- Cine are râie. - I-aș da-o în căsătorie
pe oricare dintre fete o alege. Deci, va veni la bal mâine, tată?
Așa cred.
- Trebuie să-mi împrumuți pantofii, Jeny. - Trebuie să mi-i dai mie.
- Voi coase în locul tău o săptămână. - Eu îți voi face treaba în casă.
O voi face pentru 2 săptămâni.
Dacă nu se îndrăgostește fiecare bărbat din cameră de tine până la sfârșitul serii.
- Atunci eu nu știu să judec frumusețea. - Sau bărbații.
Nu, ei sunt mult prea ușor de judecat.
- Nu sunt toți răi. - În limitata mea experiență, da.
Într-una din aceste zile, Lizzie, îți va capta cineva atenția
și atunci va trebui să ai grijă ce spui.
Ce frumos din partea ta să vi.
Deci, care dintre păunii vopsiți, este domnul Bingley?
El este în dreapta, iar în stânga este sora lui.
- Iar cel cu sprâncenele vâlvoi? - Acela este bunul lui prieten, domnul Darcy.
- Arată mizerabil săracu. - Mizerabil poate, dar sărac sigur nu este.
Are 10 mii pe an și stăpânește jumătate din Dunshire.
Asta este jumătatea mizerabilă.
Du-te la el domnule Bennet. Trebuie să-l prezinți fetelor, imediat.
Domnule Bingley, fiica mea cea mare pe care o cunoști.
Doamna Bennet, Jane Bennet, Elizabeth și Mary Bennet.
Este o plăcere. Mai am două, dar ele dansează deja.
Sunt încântat să vă cunosc.
Și dați-mi voie să vi-l prezint pe domnul Darcy.
- Cum îți place aici, domnule Bingley? - Foarte mult.
Am auzit că librăria din Netherfield este una dintre cele mai bune din țară.
Da. Sunt vinovat de a nu fi un cititor prea bun afară.
Știu să citesc desigur, dar nu pot citii afară.
Eu aș vrea să citesc mai mult, dar întotdeauna sunt alte lucruri de făcut.
Da, exact asta voiam și eu să spun.
Nu o să crezi niciodată ce-ți vom spune.
- Spune-ți-mi repede. - Vin ofițerii.
- Ofițerii? - Armata va sta toată iarna aici.
- Nu-i așa că este grozav? - Ofițeri?
Uite! Jane dansează cu domnul Bingley.
- Tu dansezi, domnule Darcy? - Nu dacă pot evita asta.
Nu știam că vi să mă vezi. Ce s-a întâmplat?
Suntem la mare distanță de piața Greiville, nu-i așa domnule Darcy?
Nu am mai văzut atât de multe fete frumoase în viața mea.
Tu dansai cu cea mai urâtă din cameră.
Este cea mai frumoasă creatură pe care am văzut-o.
Dar și sora ei Elizabeth este foarte agreabilă.
Abia tolerabilă îndrăznesc să spun.
Nu este suficient de frumoasă ca să mă tenteze pe mine.
Ar fi mai bine să te întorci la partenera ta și să te bucuri de zâmbetul ei
în loc să-ți pierzi timpul cu mine.
Bucură-te Lizzie, dacă te-ar fi plăcut ar fi trebuit să vorbești cu el.
Exact. Nu aș dansa cu el nici pentru tot Dunsire-ul nu numai jumătatea mizerabilă.
Minunat dans, domnule Bingley.
Jane este o dansatoare splendidă, nu-i așa?
Prietena voastră, doamna Lucas este cea mai amuzantă femeie.
- Da, o ador. - Este păcat că nu este mai frumoasă.
- Mamă? - Dar Lizzie nu ar recunoaște că este comună.
Desigur, Jane a mea este considerată frumoasa cartierului.
- Mamă, te rog. - Când avea doar 15 ani era un domn
atât de îndrăgostit de ea încât eram sigură că va face o ofertă.
Oricum i-a scris câteva versuri foarte drăguțe.
Și asta a pus capăt. Mă întreb cine a descoperit primul puterea poeziei
de a alunga dragostea.
Credeam că poezia este hrana dragostei.
Dacă este o dragoste puternică, da. Dar dacă este doar ceva vag o va ucide.
Deci ce recomanzi pentru a încuraja afecțiunea?
Dansul. Chiar dacă partenerul este abia tolerabil.
Domnul Bingley este exact ce trebuie să fie un tânăr.
- Sensibil, cu simțul umorului... - Și convenabil de bogat.
Știi că nu cred într-o căsătorie condusă în întregime de bani.
Datorită acestei căsători nu va mai trebui să mă căsătoresc
și de aceea voi ajunge o domnișoară bătrână.
- Chiar crezi că mă place, Lizzie? - Jane, a dansat cu tine aproape toată seara
și s-a holbat la tine în restul timpului.
Dar tu ești foarte nepretențioasă cu oamenii.
Obișnuiești să-i placi pe oameni în general, știi?
Lumea este bună și agreabilă în ochii tăi.
Nu și prietenul lui. Nu-mi vine să cred ce a spus despre tine.
Domnul Darcy. I-aș fi iertat vanitatea dacă nu ar fi rănit-o pe a mea.
Dar nu contează. Mă îndoiesc că vom mai vorbi vreodată.
Apoi l-a dansat pe al treilea cu doamna Lucas.
Eram toți acolo, dragă.
Biata de ea. Păcat că nu este mai frumoasă.
A fost o învârtită la care nu a greșit de loc.
Al patrulea cu domnișoara King iar al cincilea din nou cu Jane.
Dacă ar fi fost după mine, și-ar fi luxat glezna după primul dans.
Domnule Bennet, la cum spui lucrurile oricine ar crede că pe
fetele noastre le așteaptă o mare moștenire.
Când vei muri, domnule Bennet, ceea ce s-ar putea să fie foarte curând,
fetele noastre vor rămâne fără un acoperiș deasupra capului
și fără un penny pe numele lor. Te rog, mamă, este 10 dimineața.
O scrisoare adresată domnișoarei Bennet, doamnă.
Mărit fie Domnul, suntem salvate.
Te rog, Jane, grăbește-te. O ce zi fericită.
Este de la Caroline Bingley. Mă invită să iau cina cu ea.
- Fratele ei va cina afară. - Va cina afară?
- Pot să iau trăsura? - Lasă-mă să văd asta.
- Este prea departe ca să merg, mamă. - Este foarte urât din partea lui.
Mamă, trăsura pentru Jane.
Cu siguranță nu. Va merge călare.
- Călare? - Călare?
Așa va trebui să stea peste noapte exact cum am prezis.
Dumnezeule femeie, talentele tale în arta căsătorie sunt un adevărat cult.
Nu cred că-ți poți asuma vreun merit pentru că plouă, mamă.
Nu mă pot întoarce acasă până când nu mă voi simți mai bine.
Nu vă alarmați. Cu excepția unui gât roșu, a unei febre și a durerii de gât,
nu este nimic în neregulă cu mine. Asta este ridicol.
Dacă Jane va muri
ne putem consola cu gândul că a fost pentru al cuceri pe domnul Bingley.
Oamenii nu mor din cauza unei răceli.
Dar ar putea pieri din cauza rușinii că are o asemenea mamă.
Trebuie să ajung acolo imediat.
Se pare că doamna Berthire își redecorează casa în stil franțuzesc.
Puțin cam nepatriotic, nu crezi?
Domnișoara Elizabeth Bennet.
Dumnezeule, domnișoară Elizabeth. Ai mers până aici?
Da.
- Îmi pare rău, cum se simte sora mea? - Este sus.
Mulțumesc.
Dumnezeule, i-ai văzut ghetele?
15 centimetri în nămol. Arăta total medievală.
Mă simt atât de prost, ei se poartă atât de frumos cu mine.
Nu-ți face griji. Nu știu cine este mai fericit că ești aici.
Mama, sau domnul Bingley.
Mulțumesc că ai atâta grijă de sora mea. Se simte mai bine aici decât acasă.
Este o plăcere. Adică nu este o plăcere că este bolnavă, sigur că nu.
Este o plăcere că este aici pentru că este bolnavă.
Domnule Bennet. Totul merge conform planului.
Este deja pe jumătate îndrăgostit de ea.
- Cine? - Domnul Bingley.
Nu-l deranjează de loc că ea nu are niciun ban. Oricum are el destul pentru amândoi.
- Cum ne întâlnim cu ei? - Este ușor.
Așteptați-mă!
Îți cade ceva jos, el îl ridică și vi se face cunoștință.
Scrii neobișnuit de repede, domnule Darcy.
Greșești, scriu destul de încet.
Câte scrisori trebuie să scrii, domnule Darcy?
Scrisori de afaceri, ce odioase mi se par.
Atunci este un noroc că trebuie să le scriu eu și nu tu.
Spune-i surorii tale că îmi este dor de ea.
- I-am spus deja o dată. - Chiar îmi lipsește.
Am fost foarte impresionată de designul ei pentru masă.
Poate îi vei scrie chiar tu despre asta eu aș prefera să mă limitez la atât.
Eu cred că este uimitor cum voi domnișoarele aveți răbdarea necesară
pentru a fi atât de împlinite. Ce vrei să spui, Charles?
Toate pictați mese, cântați la pian și brodați perne.
Nu am auzit de nicio domnișoară despre care oamenii să nu spună că este împlinită.
Cuvântul chiar se atribuie prea gratuit.
Eu nu cunosc nici măcar jumătate de femei care să fie cu adevărat împlinite.
- Și eu la fel. - Dumnezeule,
trebuie să înțelegi foarte bine chestiile acestea.
- Da. - Absolut.
Trebuie să aibă cunoștințe de muzică, cântec, desen, dans
și limbile moderne pentru a merita cuvântul.
Și ceva în ținuta și modul în care merge.
Și desigur trebuie să-și îmbunătățească mintea prin citit intens.
Nu mai sunt surprinsă că, cunoști doar 6 femei împlinite.
Nu m-aș mira dacă nu ai cunoaște nici una.
Ești atât de severă cu persoanele de același sex ca tine?
Eu nu am văzut niciodată o asemenea femei.
Cu siguranță ar fi un lucru înfiorător de văzut.
Domnișoară Elizabeth, hai să facem o plimbare prin cameră.
Este încântător, nu-i așa? După ce am avut în jur o singură atitudine.
Este o mică realizare cred.
Nu ni te alături, domnule Darcy?
Nu ai putea avea decât 2 motive Caroline și nu aș vrea să am de-a face cu nici unul.
Ce ar putea să insinueze?
Singurul mod în care l-am putea dezamăgi ar fi dacă nu l-am întreba nimic.
Dar spune-ne, domnule Darcy.
Fie sunteți confidente și aveți probleme secrete de discutat,
sau sunteți conștiente că siluetele voastre sunt avantajate în timp ce mergeți.
Dacă este prima, de ce să vă stau în cale,
dacă este a doua, vă pot admira mai bine de aici.
Șocant. Cum ar trebui să-l pedepsim pentru un asemenea discurs.
- Am putea râde de el. - Nu, domnul Darcy nu trebuie tachinat.
Ești prea mândru, domnule Darcy?
Și ai considera mândria un defect sau o virtute?
- Nu aș putea spune. - Pentru că ne străduim
- să-ți vedem defectele. - Poate că-mi este greu
să le iert viciile altora sau ofensele ce mi le aduc.
O dată ce este pierdută părerea mea bună, este pierdută pentru totdeauna.
Nu te pot tachina în legătură cu asta.
Ce păcat pentru că-mi face plăcere să râd.
O trăsătură de familie, cred.
Domnul Bennet, doamna Bennet, domnișoara Bennet și domnișoara Bennet.
Pentru Dumnezeu, trebuie să primim fiecare Bennet din țară?
Ce cameră excelentă aveți, domnule.
Ce mobilă scumpă.
Sper că intenționați să stați aici, domnule Bingley.
Absolut. Găsesc țara foarte interesantă.
- Tu nu ești de acord, Darcy? - Eu o găsesc perfect adecvată.
Chiar dacă societatea este mai puțin variată față de oraș.
Mai puțin variată? Chiar de loc.
Cinăm cu familii de toate mărimile și formele.
Cum ar fi domnul William Lucas de exemplu.
Este un om foarte agreabil.
Și mai modest decât alți oameni cu jumătate din rangul lui.
Domnule Bingley, este adevărat că ați promis să țineți un bal aici?
- Un bal?... - Ar fi un mod excelent
de a cunoaște noi prieteni.
Ați putea invita miliția. Sunt o campanie excelentă.
- Vreți să țineți un bal? - Kitty.
Când sora voastră se va recupera veți putea fixa ziua.
Eu cred că un bal este un mod irațional de ați face cunoștințe noi.
Ar fi mai bine dacă conversația și nu dansul ar fi la ordinea zilei.
Într-adevăr mult mai rațional, dar nu ar prea fi bal.
Mulțumesc Mary.
Ce loc frumos și impozant, nu-i așa dragele mele?
Nu există altă casă care să o egaleze în țară.
- Domnule Darcy. - Domnișoară Bennet.
Uite-o.
Domnule Bingley nu știu cum să-ți mulțumesc.
Ești binevenită oricând te simți cât de puțin bolnavă.
Mulțumesc pentru stimulanta ta companie. A fost foarte instructiv.
Chiar de loc, plăcerea este de partea mea.
- Domnule Darcy. - Domnișoară Elizabeth.
Roag-o pe doamna Helt să ne facă rochiile, Betsy.
Și nu uita că nu suntem făcuți din bani.
Sper că ai comandat o cină bună azi, draga mea.
Am motive să aștept încă o persoană la cină.
Numele lui este, domnul Collins, el este moștenitorul.
- Ce va moșteni. - Se pare că totul.
Chiar și pianul meu îi aparține domnului Collins.
- Când? - Ne poate da afară din casă oricând vrea.
- Dar de ce? - Pentru că moșia îi rămâne direct lui
și nu nouă pentru că suntem femei.
Domnul Collins la dispoziția voastră.
Ce cameră frumos aranjată și ce cartofi perfect fierți.
De mulți ani nu am mai servit o legumă atât de exemplar gătită.
Căreia dintre verișoarele mele să-i complimentez excelența gătitului?
Domnule Collins ne putem permite perfect să ținem o bucătăreasă.
Excelent. Sunt încântat că moșia poate permite o asemenea viață.
Sunt onorat să o cunosc pe lady Catherine de Bourg.
Presupun că ați auzit de ea.
Mica mea parohie se află în vecinătatea moșiei ei.
Și destul de des consimte să treacă pe lângă umila mea colibă
cu micii ei ponei. Are familie?
O fiică. Moștenitoarea unor proprietăți foarte extinse.
I-am spus ades doamnei Catherine că fiica ei pare născută să fie ducesă.
Pentru că are toate grațiile superioare ale rangului elevat.
Acestea sunt câteva dintre complimentele ce sunt tot timpul pe placul doamnelor.
Și pe care mă consider obligat să le ofer.
Ce fericire pentru tine, domnule Collins
să ai talentul de a flata cu atâta delicatețe.
Aceste atenți vin din impulsul momentului
sau sunt rezultatul unor studii anterioare?
Sunt de moment, dar mă amuz uneori aranjând asemenea complimente elegante.
Întotdeauna vreau să le dau un aer cât mai puțin studiat cu putință.
Crede-mă, nimeni nu ar presupune că manierele tale sunt exersate.
După cină m-am gândit să vă citesc tuturor o oră sau două.
Am la mine o carte ce vorbește foarte elegant de toate problemele morale.
Cunoști această carte, domnișoară Bennet?
Doamnă Bennet, știi că am fost desemnat de bunătatea doamnei Catherine de Bourg
ca proprietar al moșiei. Am fost informată.
Este speranța mea ca în curând să găsesc o doamnă pentru ea.
Și trebuie să te informez că cea mai mare domnișoară Bennet mi-a captat atenția.
Domnule Collins din păcate, îmi pare rău să-ți spun
că cea mai mare domnișoară Bennet se va logodi în curând.
- Logodită? - Dar domnișoara Lizzie următoarea
atât la vârstă cât și la frumusețe ar fi o parteneră excelentă pentru oricine.
Nu ești de acord, domnule Collins?
Chiar așa. Chiar așa.
O alternativă foarte convenabilă.
Domnul Collins este genul de om ce ar dispera orice femeie.
- A ta cred. - Domnule Wickham.
- Ce perfect ești. - Și batista mea a ridicat-o.
Și tu ai aruncat-o pe a ta intenționat, Lizzie?
- Domnul Wickham este locotenent. - Un locotenent foarte încântat.
- Ce pui la cale Liddy? - Căutam niște panglici.
- Albe, pentru bal. - Să le căutăm împreună?
- Bună ziua, domnule James. - Bună ziua.
Pe mine nu mă puteți consulta nu mă pricep de loc la panglici.
Numai un bărbat cu adevărat încrezător în sine însuși ar recunoaște asta.
Nu, este adevărat. Și butoni, când vine vorba de butoni, sunt pierdut.
Vai o vai, trebuie să fi rușinea regimentului.
- Sunt de râsul regimentului. - Ce fac superiorii cu tine?
Mă ignoră. Nu am o mare importanță așa că se face ușor.
- Lizzie, împrumută-mi niște bani. - Deja îmi datorezi o avere Liddy.
- Dă-mi mie voie. - Nu, domnule Wickham, te rog...
Insist.
- Domnule Bingley! - Domnule Bingley!
- Tocmai mergeam spre casa voastră. - Domnule Bingley...
cum îți plac panglicile mele pentru balul tău?
- Foarte frumoasă. - Așa este. Uită-te la ea, înflorește.
- Lydia! - Asigură-te că-l inviți pe domnul Wickham.
- Este un maestru în branșa sa. - Liddy, nu poți invita pe cineva
la balul altor persoane.
Desigur. Trebuie să vii, domnule Wickham.
Scuzați-mă domnișoarelor. Să aveți o zi frumoasă.
Intenționezi să mergi la bal, domnule Wickham?
Poate.
De cât timp este domnul Darcy oaspete acolo?
Am de o lună.
Iartă-mă, dar vă cunoașteți?
Cu domnul Darcy?
Da. Am legături cu familia lui din copilărie.
Ai putea fi surprinsă, mai ales după salutul nostru rece de mai devreme.
Sper că planurile tale de a merge la bal nu vor fi afectate de relația cu el.
Nu, nu îmi stă în fire să mă îndepărtez.
Dacă vrea să evite să mă vadă, el va trebui să plece.
Nu eu.
Trebuie să întreb, domnule Wickham, care este motivul neînțelegerii voastre?
Tatăl meu îi administra averea.
Am crescut împreună, eu și Darcy.
Tatăl lui mă trata ca pe un al doilea fiu.
Mă iubea ca pe un fiu.
Eram amândoi cu el în ziua în care a murit.
Cu ultima lui suflare, tatăl lui m-a numit administrator al averii lui.
Știa că voiam să mă alătur bisericii, dar Darcy i-a ignorat dorințele
- și ia dat slujba altui om. - Dar de ce?
Gelozie. Tatăl lui...
...mă iubea mai mult și Darcy nu putea suporta asta.
- Ce crud. - Și acum sunt un biet soldat
prea singuratic chiar și pentru a fi observat.
- Trage aer în piept. - Nu pot mai mult. Mă doare.
- Eu tot cred că este o înțelegere. - Tu chiar nu vezi răul în nimeni?
Cum ar putea face domnul Darcy așa ceva.
Voi afla adevărul de la domnul Bingley la bal în seara asta.
Dacă nu este adevărat, lasă-l pe domnul Darcy să nege singur.
Până când o va face, sper să nu-l mai întâlnesc.
Bietul domn Wickham.
Din potrivă, Wickham este de două ori mai bărbat decât Darcy.
Și să sperăm că este și mai dansator.
Ce imensă plăcere este să te revăd, domnule Bingley.
- Doamnă Bennet. - Domnișoară Bingley.
Încântătoare.
- Mă bucur atât de mult că ești aici. - Și eu la fel.
Tu ce mai faci? Domnișoară Elizabeth?
- Te uiți după cineva? - Nu.
Chiar de loc. Doar admiram splendoarea generală.
Îți taie respirația, domnule Bingley.
- Charlotte. - Lizzie.
L-ai văzut pe domnul Wickham?
Nu. Poate că este aici.
Domnul Wickham nu este aici, se pare că a fost reținut.
Reținut unde? Trebuie să fie aici.
- Aici erai. - Domnule Collins.
Poate o să-mi faci onoarea, domnișoară Elizabeth.
Nu credeam că dansezi, domnule Collins.
Nu cred că este incompatibil cu sexul opus să te implici
într-o asemenea diversiune atât de inocentă.
De fapt, câțiva oameni, inclusiv doamna
mi-au complimentat ușurimea de picior.
Se pare că domnul Wickham a fost chemat în oraș cu niște probleme.
Dansul este un moment potrivit pentru mine ca să...
Îmi dă ocazia să...
- să-mi caut o parteneră... - Informatorul meu mi-a că ar fi fost...
mai puțin probabil să fie ocupat dacă nu ar fi fost un anumit domn.
Acesta este obiectivul meu principal în seara asta.
Un domn al cărui nume îl cunosc.
Este intenția mea, dacă pot îndrăzni,
să rămân în apropierea ta pe tot parcursul serii.
Îmi acordați următorul dans, domnișoară Elizabeth?
Da.
Am fost cumva de acord să dansez cu domnul Darcy?
Cred că da.
Ar fi foarte nepotrivit după ce am jurat să-l ocolesc pentru eternitate.
- Ador dansul acesta. - Da, este foarte revigorător.
Este rândul tău să spui ceva, Domnule Darcy.
Eu am vorbit despre dans. Nu vrei să remarci mărimea camerei sau numărul de cupluri?
Sunt perfect fericit să mă supun. Te rog spune-mi ce ai prefera să auzi.
Poate eu aș putea observa că balurile private sunt mai plăcute decât cele publice.
Acum putem rămâne tăcuți.
- Vorbești așa la toate dansurile? - Nu.
Nu. Prefer să fiu nesociabilă pe tot parcursul.
Face totul mult mai plăcut, nu crezi?
Spune-mi, tu și surorile tale mergeți des pe jos până la moșie?
Da, mergem des pe jos până la moșie.
Este o ocazie grozavă să cunoști oameni noi.
De fapt, când ne-ați întâlnit am avut plăcerea să ne facem o nouă cunoștință.
Domnul Wickham este binecuvântat cu niște maniere atât de plăcute
încât îi este ușor să-și facă prieteni.
Dar păcat că nu este capabil să-i păstreze.
A fost atât de lipsit de noroc încât să piardă prietenia ta.
Și îndrăznesc să spun că este un eveniment ireversibil.
Așa este. De ce pui o asemenea întrebare?
- Ca să-ți descopăr caracterul. - Și ce ai descoperit?
Foarte puțin. Se pare că asemenea situații nu te ajută să reușești.
Sper să-ți ofer mai multă claritate în viitor.
- Acela era domnul Darcy? - Așa cred.
Trebuie să mă fac cunoscut lui, imediat.
Este un nepot al doamnei Catherine.
Domnule Collins, el va considera asta o impertinență.
Domnule Darcy. Domnule Darcy. Domnule Darcy!
- Bună seara... - Ce rude interesante ai.
Ajunge, dragă. Ne-ai încântat destul.
Am un călăreț minunat. Desigur Caroline călărește mult mai bine decât mine.
Da, ne așteptăm la o căsătorie foarte avantajoasă.
Este clar că în familia mea este competiție pentru a afla cine poate fi mai ridicol.
- Cel puțin Bingley nu a observat. - Nu.
- Cred că o place foarte mult. - Dar ea îl place pe el?
Sunt puțini aceia dintre noi care sunt suficient de siguri pentru a se îndrăgosti
fără încurajările de rigoare.
Bingley o place foarte mult, dar nu va face nimic dacă ea nu-l ajută.
Ea este rușinoasă și modestă. Dacă nu o poate curta este un prost.
Toți suntem proști în dragoste.
El nu-i cunoaște caracterul așa ca noi.
Ea ar trebui să se miște repede. Să-l ia pe sus.
Avem suficient timp să-l cunoaștem după.
Nu pot să nu am senzația că la un moment dat în seara asta
cineva va aduce un porc și va trebui să îl alergăm.
Iertați-mă.
- Am exersat toată săptămâna. - Știu, draga mea.
Domnule Bennet, trezește-te. Niciodată nu m-am simțit mai bine.
Charles, nu poți fi serios.
Vom avea o nuntă aici înainte de 3 luni dacă mă întrebi pe mine.
Mary, te rog.
Mulțumesc, domnule Hill.
Doamnă Bennet, speram să pot cere o audiență privată cu
domnișoara Elizabeth pe parcursul dimineții.
Da, desigur. Lizzie ar fi foarte fericită.
Toată lumea afară. Domnul Collins ar vrea o audiere privată cu sora voastră.
Nu, te rog, așteaptă. Domnul Collins nu are nimic să-mi spună
ce nu poate auzi toată lumea. Fără prostii Lizzie.
Doresc să rămâi unde ești. Tot restul lumii în camera de zi.
- Domnule Bennet. - Ce?
Acum.
Tată, rămâi.
Dragă domnișoară Elizabeth,
sunt sigur că atențiile mele au fost prea evidente pentru a fi ratate.
Aproape imediat ce am intrat în casă,
te-am ales ca parteneră a viitoarei mele vieți.
Dar înainte să mă las dus de sentimente, poate...
...ar trebui să înșir motivele căsătoriei noastre.
În primul rând pentru că este datoria unui cleric
să dea exemplu de căsnicie în parohia lui.
În al doilea rând pentru că sunt convins că-mi va îmbunătăți fericirea.
Și în al treilea rând pentru că este dorința doamnei Catherine
să selectez o soție.
Obiectivul vizitei mele aici era alegerea uneia dintre fiicele domnului Bennet.
Pentru că va trebui să moștenesc averea
iar o asemenea alianță va fi prinde bine tuturor.
Și acum nu-mi mai rămâne altceva de făcut decât să te asigur
în cel mai animat limbaj de valoarea afecțiunii mele.
- Domnule Collins! - Și că nicio aluzie legată de avere
nu-mi va apărea pe buze odată ce ne vom căsători.
Ești prea grăbit, domnule. Uiți că nu am dat niciun răspuns.
Trebuie să adaug că lady Catherine va aproba onorabil
când îi voi vorbi despre modestia, cumpătarea și alte calități ale tale.
Domnule, sunt onorată de propunerea ta, dar
regret că trebuie să o refuz.
Știu că domnișoarele nu vor să pară prea ușoare...
Domnule Collins, sunt foarte serioasă.
Nu m-ai putea face fericită și sunt sigură că sunt ultima femeie din lume
ce te-ar putea face fericit.
Îmi imaginez că refuzul tău este o delicatețe naturală.
Pe deasupra trebuie să iau în considerare emoția
cauzată de faptul că nu ți s-a mai făcut o altă ofertă de căsătorie.
- Domnule Collins! - Așa că trebuie să deduc
că încerci să-mi mărești dragostea prin suspans.
- Domnule... - Conform cu practicile obișnuite
ale femeilor elegante. Domnule.
Nu sunt genul de femeie ce chinuie un bărbat respectabil.
Te rog înțelege-mă. Nu te pot accepta.
Copila aceea proastă.
Nu-ți face griji, domnule Collins. O vom aduce cu picioarele pe pământ imediat.
Domnule Bennet, avem o urgență.
Trebuie să vi să o faci pe Lizzie să se mărite cu domnul Collins.
Domnul Collins a cerut-o pe Lizzie în căsătorie.
Dar ea a jurat că nu-l acceptă și acum pericolul este
ca domnul Collins să nu o mai vrea pe Lizzie.
- Și eu ce să fac? - Vino să vorbești cu ea.
Acum!
- Spune-i că insiști să se căsătorească. - Tată, te rog.
- Vei avea casa asta. - Nu mă pot căsători cu el.
Și le vei salva pe surorile tale de evacuare.
- Nu pot. - Întoarce-te acum
și spune că te-ai răzgândit. Nu.
- Gândește-te la familia ta. - Nu mă poți obliga.
Domnule Bennet, spune ceva.
Mama ta insistă să te căsătorești cu domnul Collins.
Da sau nu o voi mai vedea niciodată.
Așa că de azi înainte trebuie să fi o străină pentru unul dintre părinți tăi.
Cine te va întreține când va muri tatăl tău?
Mama ta nu te va mai vedea, dacă nu te vei mărita cu domnul Collins
iar eu nu te voi mai vedea din nou dacă o faci.
- Domnule Bennet. - Mulțumesc, tată.
Copil nerecunoscător!
Nu-ți voi mai vorbi niciodată.
Oamenii ce suferă de nervi ca mine pot oferi o conversație plăcută oricui.
Ce s-a întâmplat?
Nu înțeleg ce l-ar face să plece din Nederfield.
De ce nu ar știi când se va întoarce?
Citește-o, nu mă supăr.
Domnul Darcy este nerăbdător să-și revadă sora iar noi suntem
iar noi suntem bucuroși să o reîntâlnim.
Georgiana Darcy nu are egal de frumusețe și realizări
așa că trebuie să o numesc sora mea. Nu este suficient de clar?
A văzut că fratele ei s-a îndrăgosti de tine și la luat de aici ca să meargă după alta.
Dar o știu incapabilă de a înșela pe cineva.
Este mai probabil că nu mă iubește și nu a făcut-o niciodată.
Te iubește, Jane, nu te da bătută.
Du-te la unchi noștri în Londra, lasă-să se afle că ești acolo
și sunt sigură că va veni la tine.
Sărut-o pe sora mea și încearcă să nu fi o povară dragă.
Unei fete îi place să sufere din dragoste din când în când.
Îi dă ceva la care să se gândească.
Îi dă un fel de distincție între însoțitoarele ei.
Sunt sigură că asta ar înveseli-o tată.
Acum este rândul tău, Lizzie. L-ai refuzat pe Collins.
Ești liberă să mergi să-ți faci alegerea.
Cum rămâne cu domnul Wickham. Este un om plăcut și-și face bine treaba.
- Tată. - Și ai o mamă afectuoasă.
Care s-ar bucura la culme de asta.
- Charlotte. - Draga mea Lizzie,
am venit să-ți spun veștile.
Eu și domnul Collins suntem logodiți.
- Logodiți? - Da.
- Ca să vă căsătoriți? - Desigur, în ce alt sens poți fi logodit?
Pentru Dumnezeu Lizzie, nu mă privi așa.
Nu există niciun motiv pentru care să nu fiu cu el la fel de fericită
cum aș fi cu oricare altul. Dar este ridicol.
Nu toți ne putem permite să fim romantici.
Mi s-a oferit o casă confortabilă și protecție.
Sunt multe motive să fiu recunoscătoare. Am 27 de ani.
Nu am niciun ban și nicio perspectivă.
Deja sunt o povară pentru părinți mei.
Și sunt înspăimântată, așa că nu mă judeca, Lizzie.
Să nu îndrăznești să mă judeci.
Dragă Charlotte, mulțumesc pentru scrisoarea ta.
Mă bucur foarte mult că, casa și mobila sunt pe placul tău
și că comportamentul doamnei Catherine este prietenos.
Cu plecarea ta, Jane la Londra și miliția în nord
împreună cu coloratul domn Wickham,
trebuie să-ți spun că priveliște din locul în care stau este destul de gri.
Cât despre favorul ce mi-l ceri, nu este de loc un favor.
Aș fi fericită să te vizitez cât mai curând cu putință.
Soția mea mă pune să petrec cât mai mult timp cu putință în grădină
de dragul sănătății mele. Dragul meu,
cred că musafira noastră este obosită după călătorie.
Desigur, intenționez să fac multe îmbunătățiri. O alee...
Și cred că orice domnișoară ar fi fericită să fie doamna unei asemenea case.
Nu ar trebui să fim deranjate aici. Locul acesta este folosit doar de mine.
Lizzie, este atât de plăcut să-mi conduc propria casă.
Charlotte, vino aici.
- Ce s-a întâmplat? - Charlotte!
A scăpat porcul iarăși?
Este lady Catherine. Vino să vezi Lizzie.
Grozav, am primit o invitație să mergem la castel de la Lady Catherine de Bourg.
Ce minunat.
Nu-ți face griji pentru vestimentație vara mea.
Doar poartă ceea ce ai adus mai bun.
Lady Catherine nu a fost niciodată jenată de cei umili.
Unul dintre cele mai extraordinare locuri din întreaga Europă, nu-i așa?
Doamnă, domnule Bourg.
- Deci tu ești Elizabeth Bennet? - Da, doamnă.
Aceasta este fiica mea.
- Ați fost foarte amabilă să ne invitați. - Papagalul a costat 300 de lire.
Domnule Darcy. Ce faceți aici?
Domnule Darcy nu aveam idee că vom avea onoarea.
Domnișoară Elizabeth, sunt musafir aici.
- Îmi cunoști nepotul? - Da, doamnă.
Am avut plăcerea de a vă cunoaște nepotul la țară.
Colonel Fitzwilliam, ce mai faceți?
Domnule Collins, nu poți sta lângă soția ta. Mișcă-te.
Acolo.
Sper că familia ta este sănătoasă, domnișoară Elizabeth.
Sunt bine, mulțumesc.
Sora mea mai mare este la Londra acum, poate ai văzut-o acolo.
- Nu am avut norocul. - Cânți la pian, domnișoară Bennet?
Puțin, doamnă și foarte prost.
- Desenezi? - Nu, de loc.
Surorile tale, ele desenează?
- Nici măcar una. - Asta este foarte ciudat.
Presupun că nu ai avut ocazia.
Mama ta ar fi trebuit să vă ducă în oraș la profesori.
Sunt sigură că mama nu s-ar fi supărat, dar tata urăște orașul.
- V-a părăsit guvernanta? - Nu am avut o guvernantă.
Nicio guvernantă? Cinci fete crescute acasă fără
guvernantă. Nu am mai auzit așa ceva.
Mama ta trebui să fi fost o sclavă a educației voastre.
Chiar de loc, lady Catherine.
Surorile tale mai mici au ieșit în societate?
- Da, doamnă toate. - Toate? Toate cinci odată?
Asta este foarte ciudat.
Iar tu ești doar a doua.
Cele mai mici au ieșit înainte să se căsătorească cele mari.
Surorile tale mai mici trebuie să fie foarte mici.
Da. Cea mai mică nu a împlinit 16 ani.
Cred că ar fi foarte greu pentru surorile mai mici să nu se poată amuza
doar pentru că cele mari nu sunt încă căsătorite.
Nu ar prea încuraja afecțiunea între surori.
Îți spui părerea foarte hotărâtă pentru o persoană atât de tânără.
Care este vârsta ta?
Cu trei surori în creștere nu vă puteți aștepta să mă port adecvat pentru vârsta mea.
Vino domnișoară Bennet și cântă pentru noi.
- Nu, vă rog. - Muzica este încântarea mea.
De fapt sunt puțini oameni în Anglia ce se bucură de muzică mai mult decât mine.
Am un gusta natural. Dacă aș fi învățat
aș fi devenit o practicantă grozavă.
La fel și Anne, dacă i-ar fi permis sănătatea.
Lady Catherine, nu este falsă modestie când spun
că, când prost, eu... Hai Lizzie.
Lady o cere.
- Cum se descurcă Georgiana, Darcy? - Cântă foarte bine.
Sper că exersează. Nu se poate atinge excelența fără antrenament.
I-am spus asta doamnei Collins.
Dacă nu ai un instrument al tău ești binevenită să vi aici.
Poți cânta la pianul din camera menajerei.
- Mulțumesc. - Nu vei deranja pe nimeni
în partea aceea a casei.
Vrei să mă speri venind mai aproape ca să mă asculți.
Dar nu voi fi alarmată chiar dacă sora ta cântă atât de bine.
Te cunosc destul de bine ca să știu că nu te-aș putea alarma chiar dacă aș vrea.
Cum a fost prietenul meu la țară?
Chiar vreți să știți? Pregătiți-vă pentru ceva foarte neplăcut.
Prima dată când l-am văzut la reuniune nu a dansat cu nimeni.
Deși erau puțini domni și foarte multe domnișoare stăteau jos fără partener.
Nu cunoșteam pe nimeni în afară de cei cu care eram.
Nimeni nu poate fi prezentat într-o sală de bal.
Fitzwilliam! Am nevoie de tine.
Nu am talentul de a conversa ușor cu oameni pe care nu i-am mai întâlnit.
Poate că ar trebui să asculți sfatul mătușii tale și să exersezi.
Dragă Jane.
Domnule Darcy.
Te rog așează-te.
Mă tem că domnul și doamna Collins au plecat cu treburi în sat.
Este o casă încântătoare.
Cred că mătușa mea a contribuit la ea când a venit prima dată domnul Collins.
Așa cred.
Nu ar fi putut să-și reverse bunătatea pe un subiect mai măreț.
- Vrei să chem un ceai? - Nu, mulțumesc.
O zi bună, domnișoară Elizabeth. A fost o plăcere.
Ce Dumnezeu i-ai făcut bietului domn Darcy?
Nu am nici cea mai mică idee.
Fiecare minte trebuie să aibă un consilier la care să apeleze pentru consolare
și în multe probleme în care nu ne puteam ajuta singuri.
Acestea sunt lucruri ce pot fi obținute numai prin contact.
Iertați-mă, prin contactul cu prietenia și civilizația.
În asemenea ocazii bărbatul mândru pășește înainte
pentru a manifesta cu cordialitate afecțiunea.
Cât timp intenționezi să stai aici?
Atât cât dorește Darcy, sunt la dispoziția lui.
Toată lumea pare să fie la dispoziția lui.
Când se va căsători s-ar putea să apară inconveniente pe tema asta.
- Va fi o femeie norocoasă. - Chiar așa?
Darcy este un camarad foarte loial.
Din câte am auzit în călătoria noastră aici
și-a salvat de curând un prieten tocmai la timp.
Ce s-a întâmplat?
L-a salvat pe om de o căsătorie imprudentă.
Cine era omul?
Cel mai apropiat prieten al lui, Charles Bigley.
A dat domnul Darcy vreun motiv pentru această intervenție?
Se pare că erau obiecții puternice la adresa domnișoarei.
Ce fel de obiecții? Lipsa averii?
Cred că familia a fost cea considerată nepotrivită.
- Așa că i-a despărțit. - Așa cred.
Nu știu nimic altceva.
Domnișoară Elizabeth, m-am străduit în zadar și nu mai pot suporta.
Aceste ultime luni au fost o tortură.
Am venit aici doar pentru a te vedea. Trebuia să te văd.
Am luptat împotriva rațiunii mele, a așteptărilor familiei mele,
inferioritatea nașterii tale, rangul meu, doar ca să încep toate astea.
Și sunt dispus să risc și să-ți cer să-mi închei agonia.
- Nu înțeleg. - Te iubesc.
Foarte sincer.
Te rog fă-mi onoarea de a-mi accepta mâna.
Apreciez lupta prin care ai trecut și-mi pare rău că ți-am cauzat durere.
Crede-mă că am făcut-o inconștient.
- Acesta este răspunsul tău? - Da, domnule.
Îți... îți bați joc de mine?
- Nu. - Mă respingi?
Sunt sigură că sentimentele despre care mi-ai vorbit
te vor ajuta să mergi mai departe.
Pot să întreb de ce sunt respins cu atâta ușurință?
Și eu aș vrea să te întreb de ce cu o evidentă dorință de a mă insulta
ai ales să-mi spui că mă placi împotriva rațiunii tale.
Nu, crede-mă, nu am...
Dacă am fost necivilizată asta este o scuză,
dar am și alte motive, știi asta.
- Ce motive? - Ai crezut că m-ar putea tenta ceva
să-l accept pe bărbatul ce a distrus, poate pentru totdeauna
fericirea celei mai iubite surori ale mele.
Negi, domnule Darcy?
Că ai separat un cuplu ce se iubea pe prietenul tău și pe sora mea.
Asta incluzând vise destrămate și suflete rănite.
Nu neg asta.
Cum ai putut face asta?
Pentru că am văzut-o pe sora ta indiferentă.
- Indiferentă? - I-am privit cu atenție și mi-am dat seama
că afecțiunea lui era mai profundă decât a ei.
- Asta pentru că este timidă. - Iar Bigley este modest și
a simțit că nu simte mare lucru pentru el. Asta pentru că ai sugerat-o tu.
- Am făcut-o pentru binele lui. - Sora mea abia dacă-și arată
sentimentele față de mine.
Presupun că ai bănuit că averea lui avea...
Nu, nu sora ta a arătat asta, dar s-a sugerat...
- Ce a fost? - A fost făcut clar
că acea căsătorie era... Sora mea a lăsat impresia aceea?
Nu. Nu, dar trebuie să recunosc că problema familiei tale...
- Domnul Bingley nu părea afectat. - Era mai mult decât atât.
- Cum domnule? - Era lipsa bunului simț
arătată de mama ta, de celei trei surori mai mici și ocazional de tatăl tău.
Iartă-mă.
Pe tine și pe sora ta trebuie să vă exclud din asta.
Și cum rămâne cu domnul Wickham?
- Domnul Wickham? - Ce scuză ai
pentru comportamentul față de el?
Este o problemă între domni.
- Mi-a spus de ghinioanele lui. - Da, ghinioanele lui.
- Au fost groaznice. - I-ai distrus șansele
și totuși îl tratezi cu sarcasm.
Deci asta este părerea ta despre mine?
Mulțumesc că mi-ai explicat.
Poate că aceste jigniri ar fi fost uitate dacă mândria ta nu ar fi fost
rănită de sinceritatea mea în a arăta scrupulele relației noastre.
Te-ai putea aștepta să mă bucur de inferioritatea circumstanțelor tale?
Și acestea sunt cuvintele unui gentleman?
Din prima clipă în care te-am cunoscut, aroganța ta
și lipsa ta de respect pentru sentimentele altora
m-au făcut să realizez că ai fi ultimul om din lume cu care m-aș căsători.
Iartă-mă doamnă pentru că ți-am răpit atât de mult timp.
Am venit să-ți las asta.
Nu voi repeta sentimentele ce te-au dezgustat atât de tare.
Dar dacă pot îmi voi cere scuze pentru că te-am jignit.
Tatăl meu îl iubea pe domnul Wickham ca pe un fiu,
așa că i-a lăsat o moștenire generoasă.
Dar după moartea tatălui meu, domnul Wickham a anunțat că
nu intenționează să primească ordine.
A cerut contravaloarea moștenirii pe care o primise
și pe care a pierdut-o la jocuri de noroc în câteva săptămâni.
Atunci a scris cerând mai mulți bani pe care i-am refuzat.
S-a întors să ne vadă vara trecută moment în care i-a declarat dragostea
sorei mele și a încercat să o convingă să fugă cu el.
Ea trebuie să moștenească 30 de mii de lire.
Când i s-a făcut clar că nu va primi nici un ban din moștenirea aceea, a dispărut.
Nu voi încerca să ascund disperarea Georgianei.
Avea 15 ani.
Cât despre problema cu sora ta și domnul Bingley,
deși motivele ce m-au condus ți-au părut ție insuficiente
erau în serviciul unui prieten.
- Ești bine? - Nu prea știu.
Ce bine că ai ajuns. Unchii tăi sunt aici ca să o aducă pe Jane din Londra.
- Cum se simte Jane? - Este în camera de zi.
Am trecut peste el Lizzie. Dacă ne-am întâlni pe stradă abia dacă l-aș observa.
Londra este atât de distractivă. Este adevărat.
Sunt atât de multe lucruri ce te pot distra.
Ce vești ai de la Kent?
Nimic. Și el nu este prea distractiv.
- Lizzie spune-i mamei. - Kitty nu mai face atâta zarvă.
Nu-mi vine să cred că nu m-a invitat și pe mine.
- Poate pentru că nu-și permite. - Pentru că eu sunt o companie mai bună.
- Kitty, ce se întâmplă? - Sunt la fel de bună ca ea.
Aș vrea să merg și eu la Brighton.
Și pentru că sunt cu doi ani mai mare.
Lydia a fost invitată să meargă la Brighton.
Voi dansa cu ofițerii în fiecare noapte.
Te rog tată, nu o lăsa să meargă.
Lydia nu se va liniști până când nu se va expune într-un loc public.
Și nu ne putem aștepta să facă asta în circumstanțele actuale.
Dacă tu tată nu te deranjezi să o verifici
va fi considerată cea mai ușuratică fată ce și-a făcut familia de râs.
Și Kitty o va urma cum face întotdeauna.
Lizzie nu vom avea pace până când nu va merge.
Te rog. Asta este tot ceea ce te interesează?
Nu-mi pot permite să fiu un bărbat sensibil.
Să o țin departe ar fi un adevărat gest greșit.
Și este mult prea săracă pentru a fi considerată pradă de cineva.
- Tată, este periculos. - Sunt sigur
că ofițerii vor găsi femei mai vrednice de atenția lor.
Sper doar că șederea acolo o va învăța o lecție.
Dacă nu, vom fi obligați să o încuiem pentru tot restul vieții.
Lizzie dragă, ești bine venită să vi cu noi.
Cartierul nu este prea plin de ofițeri ceea ce ți-ar putea influența decizia.
Vino cu noi Lizzie să iei puțin aer proaspăt.
Gloriile naturii. Ce sunt bărbații în comparație cu munții și stâncile.
După mine bărbații sunt fie aroganți fie proști.
Ai grijă, dragostea mea, asta nu te poate salva de suferință.
L-am văzut pe domnul Darcy când am fost la Charlotte.
Aș fi vrut să-mi fi spus.
L-a menționat pe domnul Bingley?
Nu.
Nu, nu l-a menționat.
Ce sunt bărbații în comparație că stâncile și munții?
Căruțe ce funcționează.
Unde suntem mai exact?
Cred că suntem destul de aproape de Pantpley.
- Casa domnului Darcy? - Acela este tipul.
Un lac foarte bine menținut. Sunt nerăbdător să-l văd.
Nu, mai bine nu.
Este atât de... Aș prefera să nu, este atât de...
- Este atât de... - Atât de ce?
- Este atât de bogat. - Ce snoabă ești.
Să-l respingi pe bietul domn Darcy din cauza averii lui.
- Bietul om nu se poate abține. - Oricum nu va fi acolo.
Oamenii aceștia mari nu sunt niciodată acasă.
Ține pasul.
Acesta este el, domnul Darcy.
Un chip frumos. Lizzie seamănă cu el?
Tânăra domnișoară îl cunoaște pe domnul Darcy?
Doar puțin.
Nu-l consideri un bărbat frumos, domnișoară?
Ba da. Pot spune că da.
Aceasta este sora lui, domnișoara Georgiana.
Este acasă?
Domnișoară Elizabeth.
- Credeam că ești în Londra. - Nu.
- Nu, nu sunt. - Nu.
- Nu aș fi venit dacă aș fi... - Am avut niște afaceri de rezolvat.
Sunt aici cu unchiul și mătușa mea.
Este o excursie plăcută?
Foarte plăcută.
- Mâine vom pleca. - Mâine?
- Stați în Lampton? - Da, la "Coroana cu trandafir".
Da.
Îmi pare atât de rău că am dat buzna.
Au spus că, casa este deschisă pentru vizitatori, nu am avut idee...
- Pot să te duc în sat? - Nu.
- Îmi place foarte mult să merg. - Da.
Da, știu.
La revedere, domnule Darcy.
Tocmai l-am întâlnit pe domnul Darcy. Nu ne-ai spus că l-ai văzut.
Ne-a cerut să luăm cina cu el mâine.
- A fost foarte civilizat, nu-i așa? - Foarte civilizat.
- Nu este de loc cum l-ai descris. - Să cinăm cu el?
Este ceva plăcut la gura lui când vorbește.
Nu te deranjează să mai întârziem excursia cu o zi, nu?
Vrea în mod special să-i cunoști sora.
Sora lui?
Domnișoară Elizabeth.
Sora mea Georgiana.
Fratele meu mi-a spus atât de multe despre tine.
Simt că suntem deja prietene.
Mulțumesc. Ce pian frumos.
Fratele meu mi l-a dat. Nu ar fi trebuit.
- Ba da, ar fi trebuit. - Bine atunci.
Este ușor de convins, nu-i așa?
Ghinionistul tău frate a trebuit să-mi suporte odată cântatul o seară întreagă.
Dar el spune că tu cânți atât de bine.
Atunci la înșelat foarte profund auzul.
- Nu, am spus că ai cântat destul de bine. - Destul de bine nu este foarte bine.
Sunt mulțumită.
Domnule Gardner, vă place pescuitul?
- Foarte mult, domnule. - Vă pot convingă să mă urmați
la lac în după amiaza asta? Este foarte populat
iar locuitorii lui au fost lăsați în pace pentru prea mult timp.
Aș fi încântat.
Cânți dueturi domnișoară Elizabeth?
- Doar când sunt obligată. - Frate, trebuie să o obligi.
Pescuit splendid, companie bună, ce mai poate cere un om.
Mulțumim atât de mult, domnule Darcy.
O scrisoare pentru tine doamnă.
Este de la Jane.
Este cea mai groaznică veste.
Lydia a fugit... cu domnul Wickham.
Au plecat din Brighton în Gardenswell. El nu are nici bani nici relații.
Cred că este pierdută pentru totdeauna.
Este vina mea pentru că nu l-am expus pe Wickham când trebuia.
Nu, este vina mea. Aș fi putut preveni toate astea fiind deschisă cu surorile mele.
S-a făcut ceva pentru a o recupera?
Tatăl meu a plecat la Londra, dar eu știu că nu poate fi făcut nimic.
Nu avem nici cea mai mică speranță.
- Aș vrea să te pot ajuta. - Domnule, cred că este prea târziu.
Asta chiar este trist. Te voi lăsa, la revedere.
Mă tem că trebuie să plecăm imediat.
Îl voi urma pe domnul Bennet în găsirea Lydiei înainte să
distrugă familia pentru totdeauna.
De ce a scăpat-o familia Foster din ochi?
Întotdeauna am spus că nu sunt capabili să se ocupe de ea.
- Și acum este terminată. - Toate sunteți terminate.
Cine v-ar mai lua cu o soră depravată.
Bietul domn Bennet va trebui să lupte cu perfidul Wickham
și apoi va fi ucis. Încă nu ia găsit, mamă.
Apoi domnul Collins ne va da afară înainte să se răcească el în mormânt.
Nu fi atât de alarmată mamă, unchiul nostru a plecat la Londra și ajută la căutare.
Lydia trebuie să știe ce le face asta acum nervilor mei.
Copila mea, copila mea Lydia. Copila mea.
Cum i-a putut face așa ceva bietei ei mame?
- Nu poți face asta. - Nu fi atât de copilă.
Kitty, dă-mi-o mie. Îi este adresată tatei.
Este scrisul unchiului.
- Tată, este o scrisoare! - Lăsați-mă să-mi trag sufletul.
Este scrisul unchiului.
- A găsit-o. - S-au căsătorit?
- Nu pot înțelege... - Dă-mi-o mie.
- Sunt căsătoriți? - Vor fi.
Scrie că situația lui este de 100 de lire pe an.
- 100 de lire? - Vei fi de acord cu asta, tată?
Da, sunt de acord. Dumnezeu știe cât de mult
trebuie să-i fi dat unchiul vostru nemernicului aceluia.
- Ce vrei să spui, tată? - Nici un bărbat cu capul pe umeri
nu s-ar fi căsătorit cu Lydia pentru 100 pe an.
Unchiul vostru trebuie să fi fost foarte generos.
Te gândești la o sumă mare?
Wickham este un prost dacă acceptă mai puțin de 10 mii.
10 mii! Dumnezeule mare. Tată!
Lydia căsătorită. Și încă și la 15 ani.
Sună clopoțelul, Kitty. Trebuie să mă îmbrac să-i spun doamnei Lucas.
Să-i văd fața. Și spune-le servitorilor că vor avea un castron de punci.
Ar trebui să-i mulțumim unchiului, mamă.
Este normal să ajute. Este mai bogat decât noi și nu are copii.
- O fiică căsătorită. - Numai la asta te gândești?
Când vei avea cinci fiice, Lizzie să-mi spui ce altceva îți va ocupa gândurile.
Și atunci poate că vei înțelege.
Tu nu știi cum este.
- Lydia. - Mamă.
Am trecut pe lângă Sarah Lange așa că mi-am scos mânușa ca să vadă inelul.
Apoi m-am înclinat și am zâmbit.
Trebuie să mergeți toate la Brighton. Acela este locul în care să-ți găsești soț.
Sper să aveți jumătate din norocul meu.
Vreau să aud fiecare detaliu, Lydia dragă.
Am fost în regimentul din nordul Angliei, domnule.
- Mă bucur să aud. - În New Castle.
- Vom călători acolo săptămâna viitoare. - Pot veni să stau cu voi?
Nici nu se pune problema.
- Luni dimineața eram atât de distrusă... - Nu vreau să aud.
Bătrâna preoteasă citea tot felul de chestii și era foarte neplăcută.
- Nu poți înțelege de ce? - Dar eu nu am auzit nici un cuvânt.
Pentru că mă gândeam la dragul meu Wickham.
Și voiam să știu dacă se putea însura în haina lui albastră.
Cred că sunt niște peisaje spectaculoase în nordul Angliei.
Cine avea să fie cavalerul nostru de onoare dacă nu se întorcea.
Din fericire s-a întors altfel ar fi trebuit să-l rog pe domnul Darcy.
- Dar nu cred că i-ar fi plăcut. - Domnul Darcy?
Am uitat. Nu ar fi trebuit să spun nimic.
Domnul Darcy a fost la nunta voastră?
El a fost cel ce ne-a descoperit.
El a plătit pentru nuntă, comisionul lui Wickham, totul.
Dar nu spune nimănui. Mi-a spus să nu spun.
- Domnul Darcy? - Încetează Lizzie.
Domnul Darcy nu este nici pe jumătate atât de încrezut ca tine câte odată.
Să-mi scrii des, draga mea.
O femeie căsătorită nu prea are timp de scris.
Surorile mele îmi pot scrie mie. Oricum ele nu au altceva de făcut.
Nimic nu este mai rău decât despărțirea de copii.
Te simți atât de singur fără ei.
- La revedere! - La revedere, Lydia!
La revedere, domnule Wickham!
Pa Kitty! Pa tată!
Doamnă Bennet! Ați auzit vestea, doamnă?
- Domnul Bingley se întoarce. - Domnul Bingley?
Doamna Nichols comandă o pulpă de porc. Îl așteaptă mâine.
Mâine? Nu că mi-ar păsa, domnul Bingley nu înseamnă nimic pentru noi.
Sunt sigură că nu mai vrea să-l văd.
Nici nu vom vorbi despre el. Este sigur că vine?
Da, doamnă. Și cred că este singur.
Sora lui a rămas în oraș.
Nu am idee de ce crede că am putea fi noi interesate.
Să mergem, fetelor.
Să mergem acasă imediat, Mary.
Și să-i spunem domnului Bennet cum stau lucrurile când va îndrăzni să-și arate fața.
Este în regulă, Lizzie.
Doar mă bucur că vine singur pentru că așa îl vom vedea mai puțin.
Nu că m-aș teme pentru mine, dar nu-mi plac remarcile celorlalți.
Îmi pare rău.
Este aici! Este aici, este la ușă.
- Domnul Bingley! - Domnul Bingley?
Dumnezeule! Toată lumea purtați-vă natural.
Orice ați face să nu păreți impresionate.
Este cineva cu el. Domnul încrezut.
Domnul Darcy? Câtă insolență. Cum îndrăznește să vină aici.
Mary pune aia jos și găsește ceva mai util.
Doamne, credeam că nu-l voi mai vedea.
- Luați asta de aici. - Panglicile, panglicile.
Mary, stai jos imediat.
Domnul Darcy și domnul Bingley, doamnă.
Cât de mult ne bucurăm să te vedem, domnule Bingley.
S-au făcut multe schimbări de când ai plecat.
Doamna Lucas este căsătorită.
Și una dintre fiicele mele la fel. Ar fi trebuit să vedeți în ziare.
Dar nu a fost pusă la fel ca celelalte.
- Foarte scurt. Nimic despre familia ei. - Da, am auzit, felicitări.
Este foarte greu să-mi fie luată Lydia a mea.
Domnul Wickham a fost transferat în New Castle, oriunde ar fi asta.
Vei sta mult la țară, domnule Bingley?
Doar câteva săptămâni, pentru vânătoare.
După ce-ți vei omorî toate păsările, domnule Bingley, te rog să vi aici
să împuști cât de multe poți. Mulțumesc.
Domnul Bennet va fi încântat să te ajute.
- Vom păstra cei mai buni copoi pentru tine. - Excelent.
- Ești bine, domnule Darcy? - Sunt destul de bine, mulțumesc.
Sper ca vremea să rămână bună pentru sportul vostru.
- Eu mă întorc la oraș mâine. - Atât de curând?
Jane a mea arată bine, nu-i așa?
Chiar așa.
Cred că trebuie să plecăm. Darcy?
Mi-a făcut plăcere să vă revăd pe toate.
- Domnișoară Elizabeth, doamnă Bennet. - Trebuie să mai vii.
Când ai fost în oraș iarna trecută ai promis să iei o cină de familie cu noi.
Vezi? Eu nu am uitat. Măcar trei feluri.
Scuzați-mă.
Extraordinar.
Trebuia să intrăm și ea să spună să stăm jos.
Așa că simt...
Este un dezastru, nu-i așa?
- Doamnă Bennet. - Domnule Bingley.
Intru și o spun.
Mă bucur că s-a terminat.
Măcar acum ne putem întâlni în calitate de cunoștințe indiferente.
Nu mă poți considera atât de slabă încât să fiu în pericol acum.
Cred că ești în pericol să-l faci să se îndrăgostească de tine ca întotdeauna.
Îmi pare rău că a venit cu domnul Darcy.
- Nu spune asta. - De ce nu?
- Am fost atât de oarbă. - Ce vrei să spui?
Uite, el este. S-a întors. Vine din nou.
Știu că este foarte ciudat,
dar aș dori privilegiul de a vorbi cu domnișoara Bennet.
Singur.
Toată lumea în bucătărie imediat.
Cu excepția ta, Jane dragă, desigur.
Domnule Bingley. Mă bucur atât de mult să te revăd așa curând.
La început trebuie să-ți spun că am fost cel mai neînțelegător măgar.
Da. De o mie de ori, da.
Slavă Domnului pentru asta. Credeam că nu se mai întâmplă.
Eram încrezător că vor ajunge împreună.
Se aseamănă foarte mult.
Liddy este atât de generoasă cu servitorii și cu tot restul lumii.
- Sper să le ajungă venitul. - Să le ajungă venitul.
Are 5 mii pe an.
Știam eu că nu poate fi atât de frumoasă degeaba.
Poți să mori de fericire?
A ignorat total faptul că am fost în oraș!
- Ce a spus? - Mi-a spus că este indiferent.
Incredibil.
A fost otrăvit de sora lui răuvoitoare.
Bravo. Acesta este cel mai neiertător discurs pe care l-ai ținut vreodată.
Lizzie, dacă te-aș putea vedea atât de fericită.
Dacă ar mai fi un asemenea bărbat pentru tine.
Poate că domnul Collins are un văr.
- Ce este asta? - Ce?
Poate că s-a răzgândit.
Vin!
Lady Catherine.
Restul copiilor tăi, presupun.
Toate în afară de una. Cea mai mică s-a căsătorit, doamnă.
Iar cea mai mare a fost cerută chiar în după-amiaza asta.
Ai o grădină foarte mică, doamnă.
- Aș putea să-ți ofer un ceai...? - Nu absolut.
Am nevoie să vorbesc singură cu domnișoara Elizabeth Bennet.
Este o urgență.
Sunt sigură că înțelegi de ce sunt aici.
Greșiți, nu știu de loc cărui fapt datorez această onoare.
Domnișoară Bennet, te avertizez, pe mine nu mă poți duce de nas.
O informație de cea mai alarmantă natură a ajuns la mine.
Că intenționezi să te unești cu nepotul meu,
domnul Darcy.
Știu că este o minciună scandaloasă.
Dar nu vrea să-l jignesc făcându-mi sentimentele cunoscute.
Dacă credeați că este imposibil, de ce v-ați deranjat să veniți atât de departe?
Ca să-ți aud dezicerea, domnișoară Bennet!
Venirea dumneavoastră ar fi mai degrabă o confirmare,
asta dacă o asemenea informație există. - Dacă?
Pretinzi că nu ai auzit de ea? Nu a fost răspândită de tine?
- Nu am auzit-o niciodată. - Și poți declara că nu are nimic adevărat?
Nu pretind că pot fi la fel de directă ca dumneavoastră.
Puteți pune o întrebare, la care eu să aleg să nu răspund.
Nu se pune problema asta. Ți-a făcut nepotul meu o ofertă de căsătorie?
Dumneavoastră ați declarat că este imposibil.
Să fie înțeles. Domnul Darcy este logodit cu fiica mea.
- Acum ce ai de spus? - Doar asta.
Dacă ar fi așa, nu aveți niciun motiv să credeți că mi-ar face o ofertă mie.
Fată egoistă.
Această uniune a fost planificată din copilărie.
Crezi că poate fi împiedicată de o tânără de rang inferior?
Fuga surorii ei rezultând într-o căsătorie scandaloasă.
Obținută doar cu cheltuiala unchiului tău.
Cerule mare, atât de poluat să fie bunul simț aici.
Acum spune-mi odată pentru totdeauna. Ești logodită cu el?
Nu sunt.
Și promiți să nu intri într-o asemenea logodnă?
Nu vă promit și cu siguranță nu o voi face niciodată.
M-ați insultat în toate modurile posibile și acum nu mai am nimic de spus.
Trebuie să vă cer să plecați imediat.
Noapte bună.
Nu am fost tratată mai rău în toată viața mea.
Lizzie, ce Dumnezeu se întâmplă?
- Este o neînțelegere. - Lizzie?
Odată în viața voastră, lăsați-mă în pace!
- Nu am putut dormi. - Nici eu.
- Mătușa mea... - Da, a fost aici.
Cum aș putea recompensa vreodată o asemenea durere.
După tot ceea ce ai făcut pentru Lydia și bănuiesc că și pentru Jane,
Eu sunt cea care ar trebui să recompenseze.
Trebuie să știi, cu siguranță trebuie să știi că totul a fost pentru tine.
Ești prea generoasă ca să-mi spui ce s-a întâmplat.
Cred că ai vorbit cu mătușa mea noaptea trecută și mai este speranță.
Dacă sentimentele tale sunt tot cele ce erai ieri, îmi vei spune imediat.
Afecțiune și dorințele mele nu s-au schimbat.
Dar un singur cuvânt al tău mă va reduce la tăcere pentru totdeauna.
Dacă sentimentele tale s-au schimbat, ar trebui să-ți spun
că m-ai vrăjit trup și suflet și te iubesc, te iubesc.
Și nu mai vrea să fiu despărțit de tine de azi înainte.
Păi atunci...
Mâinile tale sunt reci.
Închide ușa, te rog Elizabeth.
Lizzie, ți-ai pierdut mințile?
Credeam că-l urăști pe om.
- Nu tată. - Cu siguranță este bogat,
ai avea mai multe căruțe frumoase decât Jane.
Te-ar face asta fericită?
Nu ai nici o obiecție cu excepția credinței tale în indiferența mea?
Chiar de loc. Toți îl știm că este un tip mândru și neplăcut.
Dar asta nu ar însemna nimic dacă l-ai place cu adevărat.
Chiar îl plac. Îl iubesc.
Nu este mândru, m-am înșelat,
m-am înșelat în întregime în legătură cu el.
Tu nu știi tată, dar dacă ți-aș spune cum este de fapt,
ce a făcut... Ce a făcut?
Dar nu-l place. Credeam că nu-l place.
La fel credeam și eu, la fel credeam toate.
Trebuie să ne fi înșelat.
- N-ar fi prima dată, nu? - Nu.
Și nici ultima, îndrăznesc să spun.
Dumnezeule mare.
- Trebuie să-i plătesc înapoi. - Nu.
Nu trebuie să spui nimănui, el nu ar vrea asta.
L-am judecat greșit, tată, eu mai mult decât toți
și în toate modurile, nu numai în problema asta.
Am fost o aiurită. A fost un prost în legătură cu Jane
și în legătură cu multe alte lucruri dar...
...dar și eu am făcut la fel.
Vezi, el și eu... El și eu semănăm atât de mult.
Am fost atât de încăpățânați.
Tată eu...
Chiar îl iubești, nu-i așa?
Foarte mult.
Nu-mi vine să cred că te poate merita cineva, dar se pare că sunt depășit.
Așa că-mi dau consimțământul, din tot sufletul.
Nu m-aș fi despărțit de tine, draga mea Lizzie, pentru nimeni mai puțin merituos.
Mulțumesc.
Dacă vine vreun tânăr după Mary sau Kitty
pentru numele lui Dumnezeu, trimite-i înăuntru.
Sunt foarte bine dispus.
Cum te simți, draga mea?
Foarte bine.
- Dar aș vrea să nu-mi mai zici "draga mea". - De ce?
Așa îi zice tatăl meu mamei când e supărat.
Și ce termeni îmi sunt permiși?
Lasă-mă să mă gândesc.
Lizzie în zilele obișnuite,
Perla mea, duminica,
și...
Zeiță divină, dar numai la ocazii foarte speciale.
Și cum să-ți zic când sunt supărat?
Doamnă Darcy?
Nu.
Poți să-mi zici doamna Darcy,
dar numai când ești perfect, complet și incandescent de fericit.
Dar cum te simți în seara asta, doamnă Darcy?
Doamnă Darcy.
Traducerea și adaptarea: DVD Retail
Revizuire: muLineZu