Kirurger säger: "Blödningar måste upphöra."
Det är som "Inget varar för evigt".
Varje kris når sitt slut. Man räddar sin patient eller inte.
- Kommer de att fråga...? - Ben.
Du kan inte berätta det.
- Hur mår Omar? - Jag...
- Du kan inte berätta det heller... - Jag gör mitt jobb.
Tack... chefen.
Tur att jag inte försöker rädda liv, så att jag ser att dörrarna är öppna.
På nåt sätt kommer en blödning att upphöra.
För att vara ett bevingat ord är det inte så trösterikt.
Omar Singh, opererades i går för bukskador efter en bilolycka.
- DeLuca? - Mr Singh fick hjärtstopp.
Dr Shepherd behandlar med hypotermi.
Varför?
Han kvicknar till och kan andas utan hjälp.
- Tack gode gud. - Grey, de väntar på dig.
Jag har tillsatt en kommitté: Grey, Hunt och Pierce.
De ska granska Warrens fall.
Bailey, vi har pratat om det här. Som chef måste du ta befäl...
Som chef måste jag inse mina begränsningar.
Jag klarar inte av att vara objektiv vad gäller min man och hans framtid.
Som chef tar jag befäl över min subjektivitet-
- genom att tillsätta en kommitté som ser över fallet.
När de har gett mig sina råd-
- fattar jag som chef beslut om min mans framtid.
Som människa tackar jag Gud-
- för att min man inte bär ansvar för att göra tre barn föräldralösa.
Warren, slå dig ner.
När Miranda nämnde en kommitté föreställde jag mig advokater.
Jag är glad att se er i stället.
- Kör. - Dr Warren, kommitténs syfte är...
...att utreda händelsen och föreslå disciplinära påföljder.
Om du inte samarbetar till fullo-
- kommer du omedelbart att få lämna ST-programmet.
- Okej. - Accepterar du det?
- Ja. - Bra. Då börjar vi.
Har hon inte släppt anklagelserna? Jag försöker visa en annan väg.
Den är kantad med kontaktförbud!
- Förlåt. - Kontaktförbudet är bra.
Hon kommer inte att kunna bevisa sina anklagelser.
- Det framställer henne i dålig dager. - Och?
Det ökar chansen att du blir ensam vårdnadshavare.
Ensam vårdnadshavare? Han skulle aldrig...
- Jo då. - Varför skulle Jackson göra så?
För att jag hade rått henne att göra så.
Kontaktförbudet har lett till en kapprustning.
Kontaktförbudet var ett misstag. Glöm det!
Försök inte prata med honom. Kontaktförbudet måste upprätthållas.
Vi måste göra det här ihop.
Det var det här jag försökte undvika. Efter det som hände med Samuel-
-vill jag bara skydda barnet.
Bra! Du upplevde att barnet var i fara. Det är användbart.
- Aj! Brutet bäcken? - En häst trampade på henne.
I morgon är den stora dagen. Preminger-stipendiet - ja eller nej.
Har du inte svarat än?
Trodde du att jag hade svarat utan att prata med dig?
Nej. Men stipendiet är en unik chans.
Om jag säger ja måste jag flytta till New York i minst ett år.
- Är det okej? - Vad tycker du själv?
Som du sa: det är en unik chans.
Ja... Jag måste operera nu.
Reggie Dalton? Dr Jo Wilson. Du har visst fått bråck.
- Ja, det suger. - Okej. Låt mig titta närmare.
- Hur länge har du haft det? - I ett halvår.
Efter operationen syntes den.
- Ett halvår? - Jag har sökt vård.
De sa att det inte var akut, så jag har väntat.
- Herregud. Nej! - Reggie?
Det är lugnt. Det är pollentider, och varje gång jag nyser...
- ...så syns den igen. - Jag borde ha sökt vård tidigare.
Kämpa inte emot, det blir värre då.
Värre än så här?
- Kommer mitt barn att dö? - Nej.
- Den är öppen. - Det ser så ut.
Det är så det är, Warren.
- Du sa att du inte såg dörrarna. - Ja. Nej.
- Ja eller nej? - Jag såg dem inte öppnas.
- De är mitt framför dig. - Ja, men jag såg dem inte.
Okej. Hade du redan bestämt dig för att lägga snittet?
- Nej. - Kände du att hissen...
- ...tog för länge? - Nej.
- Ben, om du ljuger är det över. - Jag såg inte dörrarna öppnas.
Din farmor kommer hit om några timmar.
Din pappa är inte frisk än, men det är lovande att han har vaknat.
- Jag skulle ju få träffa honom. - Det ska du få.
- När då? - Passar det nu? Kom!
Din pappa är kopplad till slangar, men det är fullt normalt.
Bli inte rädd... Jasmine!
- Pappa? Pappa! - Ge lorazepam.
- Respirator! - Jasmine, de måste hjälpa honom.
- Du sa ju att han var vaken! - Jag vet. Kom.
- De var färdiga med mig för dagen. - Okej.
De ska prata med de andra.
- Jag ville se mina patienter, men... - Du bör inte träffa patienter nu.
Okej...
Jag får väl hämta Tuck tidigt. Han vill till en spelhall.
- Har han städat sitt rum? - Vet inte.
Han får inte spela om han inte har städat.
Jag vet det. Du behöver inte säga...
- Det verkar behövas, för... - Sluta nu. Sluta!
Miranda.
Titta på mig. Miranda...
Du var elak i morse.
Förlåt. Det här är som att bli påkörd av en lastbil.
- Jag känner mig... - Jag vet. Jag också.
Okej. Vi måste skilja ut det här.
Chefen och dr Warren där, och Ben och Miranda här.
Kyrkan och staten. Okej?
Kyrkan och staten.
- Omar Singhs mamma är här. - Jag kommer.
- Ben... - Vi ses hemma.
Är hemma kyrkan eller staten?
Kyrkan, tror jag.
Såna här bråck är inte ovanliga, men givet storleken måste vi...
- Vad gör du? - Trycker in det. Ska man inte det?
Jaha...
- Hej. - Wilson, vi kommer snart.
- Vad gör du? - Wilson begärde en plastikkirurg.
Det funkar inte om du är här, med tanke på kontaktförbudet.
Det är inget problem. Skicka ner nån annan.
Patienten vill nog ha den bäste.
Det är lika mycket ett allmänläkarfall.
Det finns många allmänläkare.
- Jag var här först! - Herrejäklar!
- Du missade ögonblicket. - Vilket?
När jag säger "flytta till New York" och du ber mig haka på.
Va? Du ville ju inte att jag skulle träffa ditt barn!
- Du har ju träffat mitt barn! - Callie, du bor här, i Seattle.
Du har en familj och ett jobb. Du kan inte flytta.
- Jag vet, men ändå! - Vad då?
Det vore trevligt att få frågan!
- Vad är det? - Du är den...
- ...raraste kvinna jag har sett. - Jaså?
Självklart vill jag att du hakar på, men det går inte.
Men man kan alltid satsa på distans.
- Det är sant. - Helgresor.
Snuskiga telefonsamtal.
Hur snuskiga?
Oj! Jag behöver ett suturkit. Eller... Nej, det gör jag inte.
Vi kan inte veta hur det hade gått.
Man vill inte operera i det läget, men Warren såg inga alternativ.
- Dörrarna... - De var öppna.
- Hur missar man det? - Och barnet?
- Han hade acidos. Vi satte in ECMO. - Det hjälpte inte.
Det kan bli för mycket för små barn. Riggs föreslog ECMO.
- Var det Riggs förslag? - Ja.
- Gillade du det? - Nej, men vi hade inget val.
- ECMO gjorde alltså problemet värre. - Som sagt: vi hade inget val.
- Okej. - Det var nog allt. Tack.
- Det var så lite. - Lycka till.
- Vi fortsätter i morgon. - Vi har träffat alla.
Inte Riggs.
Herregud! Äh, glöm det.
- Vad händer med Warren? - Vet inte.
Om han slutar lär vi jobba ihjäl oss.
Vi får alla operationer. Trist för honom, men kul för oss.
- Herre... - Vad är det som händer?
Sluta! Ge mig den!
Vem är Kyle? Varför vill han göra grejer med sin tunga?
Svara!
Okej, okej... Tyst!
- Minns ni Shepherds MS-patient? - Gitarrkillen?
- Gör du sånt med gitarrkillen? - Inte än.
Jag sa att vi kanske kunde ses. Nu smälter han min mobil.
- Hett. Och snuskigt. - Jag ringer mamma med samma mobil.
Hur svarar man på det här?
Så här.
Herregud! Tack.
- Kan du lära mig det där? - Ja.
- Ditt suturkit. Förlåt. - Det är lugnt.
Jag får lära mig att knacka.
Hon ska flytta. Till New York.
Preminger-stipendiet...
Vad tråkigt. Men det behöver inte vara slut.
- Ett distansförhållande kan funka. - Jag vet inte om vi klarar det.
Då får du se till att ni gör det. Bestäm dig, bara.
Det är bara sex timmar bort.
Ni kan lösa det. Ni borde försöka.
Tack.
Callie? Nästa gång kan ni väl välja ett rum som går att låsa.
- Stal du min patient?! - Han är min! Du borde backa 30 meter.
- Lugn. - Han behöver plastikkirurg.
- Och allmänkirurg! - Jag har dr Webber.
Jag är chef för plastiken. Jag viker inte för ditt kontaktförbud.
- Det här... - Okej, nu räcker det!
Patienten ska inte lida av att ni inte får träffas.
Jag assisterar Avery. Släpp det.
Jag är tillgänglig i morgon efter 16.
- Kommer han aldrig att vakna igen? - Han var vaken en stund.
Sen fick han ett anfall, och hjärnan kan ha fått syrebrist.
Du bör veta att han har begränsad hjärnaktivitet.
Hans hjärna kan ha skadats. Även om han vaknar kan han ha men.
Din son lämnade ingen fullmakt.
Formulären gäller frågan om vi ska återuppliva Omar-
-ifall hans hjärta skulle stanna.
- Jag vet inte vad jag ska göra. - Det är svårt.
Han är ju mitt barn! Jag minns hur det var att bära honom.
Jag kan inte bara... Jag vet inte vad jag ska göra. Vad ska jag göra?
Du borde skriva på.
Pappa skulle inte vilja leva i en säng-
- med ögonen stängda hela tiden. Han hade avskytt det.
Och han skulle...
Han skulle vilja träffa mamma.
Jag behöver en penna.
Vi älskar dig, pappa.
- Har nåt hänt? - Nej.
- Hur gick det med Warren? - Owen vill straffa Riggs.
- Jag vet att han är arg, men... - Väldigt.
Owen har bara berättat rubrikerna. Han vill inte prata om det.
- Du pratade nog för mycket. - Tack.
- Riggs var otrogen mot Owens syster. - Va?
Det var därför hon åkte i väg. Hon skulle lämna honom.
- Det är länge sen. - Han ljög om det.
Han hittade på nåt om att han försökte hindra henne-
- men att hon skulle rädda en patient. Han hade inget val.
Han framställde sig som en bra kille. Ja, det låter psykotiskt.
Owen litar inte på honom och det gör inte jag heller.
- Jag hämtar en akutvagn. - Han får inte återupplivas.
Jag avskyr den här biten.
- Mer. - Bailey lär vilja få besked.
- Du väckte mig inte. - Var är nycklarna?
- Varför väckte du mig inte? - De sökte mig.
- Ja. Varför väckte du mig inte? - Jag hade dem i handen.
Vi väcker varann. Det är regeln.
Om nån går mitt i natten väcker man den andra.
Väck mig, så jag lyssnar efter Tuck.
Så jag inte skyndar i väg i tron att du gjort morgonrutinen.
Så jag inte lämnar vårt barn här-
- när jag borde väcka honom och ta honom till skolan.
Det är regeln, det är så vi gör! När de söker dig ska du väcka mig.
Sluta leta! Varför väckte du mig inte?
Omar är döende. Medan du skäller blir tre barn föräldralösa.
Jag väckte dig inte för jag vill inte prata med dig nu.
Nycklar.
Det var... Du är skicklig.
Jag jobbar inte ensam. Lagarbete!
Det är sant. Jag kommer att sakna dig.
Du har inte bett mig stanna.
Det kan jag inte.
- Jaha... - Penny.
Penny, jag vill att du stannar, mer än nåt annat!
Men jag kan inte be dig göra det. Jag vet bättre.
Det här är början på ett äventyr. Jag kan inte be dig försaka det.
Jag älskar dig för mycket.
- Du... - Jag älskar dig.
Du... Nej, gråt inte.
Jag älskar dig. Och du älskar mig.
Nu måste jag flytta i väg för att rädda liv.
Det låter som nåt ur en film-
-men i själva verket suger det bara.
Penny, det här är ögonblicket...
Ögonblicket.
Fråga mig. Gör det.
Fråga!
Sofia, borsta tänderna! Jag vill åka om tio minuter.
- Hej! - Det är nåt fel med barnet.
- På vad sätt? - Jag var på väg till sjukhuset...
...men jag blev så rädd. Du bodde närmare, så...
- Vad är det som händer? - Jackson hade rätt.
Jag borde ha låtit undersöka mig.
- Lugn! - Arizona, jag klarar inte det här.
Vad duktig du är. Skynda på lite.
- Andrew ska visa dig ritböckerna. - Ska jag? - Okej, följ med mig.
Jag vägrade att göra ultraljud. Det här är mitt fel.
- Lugn, vi ska titta. - Okej, okej, okej.
Där är krabaten. Oj!
Ja, där kom känslan! Vad är det?
Det är barnet som rör sig. Titta.
Fostret har en stadig puls.
Är det barnet som rör sig?
- Samuel gjorde aldrig... - Ja, du har aldrig känt det förr.
Jag ska undersöka dig, men jag är rätt säker på att allt är som det ska.
En kommitté? Allt verkar uppenbart.
Det gör inte beslutet om påföljd enklare.
Nej, du har väl rätt.
Tänk om det var du och jag. Hade det varit lätt?
- Vi hade aldrig hamnat där. - Det vet man aldrig.
Jo då. Om du gjorde nåt sånt skulle jag strypa dig.
- Men du kanske gör nåt sånt. - Du måste skoja!
- Det här är allt, tror jag. - Allt vad?
Äktenskapslicens, äktenskapsförord, skilsmässobevis...
Vår advokat bad Jackson samla ihop allt för att skapa en tidslinje.
- Måste det ske nu? - Han vill ha det i slutet av veckan.
Då ska inte jag störa.
Tack igen, för stödet i går.
Jag stöttade en patient vars läkare inte kunde sköta sina jobb.
Barnet hade andningssvikt. ECMO var enda alternativet.
- Jag håller med. - Vad var syresättningen?
Runt 45 under minst 20 minuter.
- Testade ni aggressiv återupplivning? - Ja då.
De försökte motverka acidosen, men hans pH var...
- Jag kan ta fram journalen. - Vi har den.
- Vad gäller det här, då? - Det rör dr Warren.
- Tack, dr Riggs. - Tack själv. Det var ett nöje.
- Om Riggs råd dödade barnet... - Jag hade sagt likadant.
Det fanns inga alternativ. Vi måste fokusera på huvudfrågan.
Du ödslar min tid på en häxjakt.
Det handlar inte om dr Riggs eller dig. Vi ska besvara en fråga.
Tror vi att Ben Warren talar sanning? Låt oss hitta svaret.
Blodtrycket bara sjunker, och pulsen växlar.
Det har gått många timmar utan några fler anfall.
Vi kan ge medicin och vätska för att försöka...
- Nej. - Mrs Singh...
Han är borta.
Min son är borta.
Är Omar... Är han borta?
Du kan svara på det.
Vi väntar fortfarande.
Kyrka?
Stat.
- Har ni hittat nåt nytt? - Warren, du måste förklara varför.
- Varför vad? - Varför du, när dörrarna öppnades...
- ...valde att strunta i det. - Jag hade inget val!
Jag fick inget val. Jag tvingades göra så för att rädda hennes liv.
- För att dörrarna inte öppnades? - De öppnades. Jag såg det bara inte.
- Jag förstår inte hur du missade det. - Jo då. Ni borde veta.
Ni är kirurger, ni vet hur det är.
När man opererar och avgör om patienten får andas...
När man håller ett hjärta i sin hand och är ansvarig för ett liv-
- så varken ser, hör eller känner man nånting annat.
Resten av världen försvinner.
Ni vet det.
Ni vet det, allihop. Våga inte påstå nåt annat.
- Vad händer? - Kammarflimmer. Han ska nog dö nu.
Hans mamma tog precis barnen på lunch. Ska jag hämta henne?
- Chefen? - Akutvagn!
- Jag behöver en akutvagn. - Ge HLR. - Dr Bailey, vi borde inte.
- Ge epinefrin. - Vad är det? - Bailey, vad gör vi?
Ladda till 100.
- Han ska väl inte återupplivas? - Hans mamma skrev på.
- Ladda till 150 och ge epinefrinet! - Bailey, vi ska inte återuppliva.
Undan!
- 200! - Bailey!
- Stannade hans hjärta? - Ja, under en sekund. Sen...
Ni återupplivade honom. Jag skrev ju på dokumenten!
- Jasmine och jag fattade ett beslut. - Jag vet.
- Jag ville ge honom en sista chans. - Tror ni att det finns nåt hopp?
Jag förstår inte. I går pratade vi om hjärnskador.
Chefen. Får jag växla några ord?
Bailey... Förklara hur du tänkte. Min patient ska inte återupplivas.
Patienten förtjänar en chans.
Familjen förtjänar att sjukhuset respekterar deras önskemål.
Det är orättvist att patienten lider för att Warren ska slippa.
Dr Shepherd, tänk på vad du säger.
- Du hade rätt. - Jag älskar att ha rätt. Om vad?
- Penny! Vi löste det. - Vad bra!
- Jag kan följa med henne. - Va?
Det verkade först omöjligt, men det blir ett äventyr!
- Du skojar. Skojar du? - Jag kan få jobb var som helst.
- Vänta... Du har en dotter. - Jo, det blir en del att tänka på.
Men det går att lösa. Du kan träffa Sofia när du vill.
Tusan! Vi får talas vid om det. Men... tack!
Alla som jobbade med mrs McKay och barnet sa samma sak.
De hade inget val.
Frågan kring Warren är om du tror att han ljuger om hissen.
- Tror ni att han ljuger? - Nej.
Vi tror att Warren hade totalt fokus på sitt ansvar gentemot patienten.
Tack ska ni ha.
- De verkar tro att han försökte. - Ändå är två personer döda.
Vad ska du göra?
Sex månader? Inga operationer på sex månader?
Sex månaders avstängning från ST-programmet.
- Är jag avstängd från sjukhuset? - Ja.
Har du nån aning om hur långt efter jag hamnar?
- Vad ska jag lära mig av det? - Känner du minsta uns av ånger?
Ja! Hur kan du ens fråga? Självklart gör jag det!
Det enda jag gör är att fundera över vad jag kunde ha gjort annorlunda.
Men sex månader är som en dödsdom för en kirurg.
Jag kan lika gärna hoppa av.
Det var allt, dr Warren.
Jag försökte rädda henne. De vet väl det?
Du vet väl det?
ÄKTENSKAPSFÖRORD
Sofia! Hej!
Är du redo?
Pierce! Tacoma vill skicka en patient med stentproblem.
Han behöver bypass. Jag ville kolla med dig.
- Är patienten stabil nog för flytten? - Ja.
Okej. Kör på.
- Vad är det? - Inget. Inget.
- Vad har Owen berättat om mig? - Det var Meredith som berättade.
- Hon är min syster. - Hon berättade om Megan...
Varför ljuga om nåt sånt?
Glöm det, det är inte min sak. Jag brukar inte vara typen som...
Du är inte skyldig mig en förklaring, men du är en schyst kille-
-och en skicklig kirurg.
- Varför? - Jag ljög inte för Meredith.
- Det är lugnt. Glöm det. - Allt jag berättade var sant.
Det var en patient inblandad, och en helikopter.
Jag utelämnade bara vissa delar.
Delarna om att vi grälade och att jag var otrogen.
Jag svek den bästa person jag träffat och den enda kvinna jag älskat.
De delarna är för mig och Megan. Jag är inte skyldig nån nånting.
Jag gjorde ett misstag.
Ett stort misstag.
Jag har fått betala för det ända sen dess.
- Okej? - Okej.
Jag är glad att du är stark. Jag vet hur jobbigt det känns.
Du älskade personen, och ett barn finns med i bilden.
Men alla vårdnadstvister har en sak gemensamt:
Det blir en kamp.
Även om du vinner kommer det att kännas som en förlust.
Vill du ta den kampen?
Min exfru vill flytta vår dotter till andra sidan landet. Ja, det vill jag.
- Hej. - Sluta. Jag orkar inte mer.
Jag ska inte komma närmare. Jag måste få säga en sak. Snälla?
- Okej. - Okej.
- Jag har gått igenom dokumenten... - Jag vill inte veta.
I början var det frustrerande.
Jag hittade inget som hjälpte mig. Allt var rättvist.
Sen insåg jag att det var skrivet av två personer som älskade varann.
Två personer som ville varann väl.
April, jag... Jag vet inte vart de personerna tog vägen.
Jag vet inte om vi kan hitta tillbaka dit-
-men jag gillar inte den jag har blivit.
Jag vill inte behandla dig...
Den som skrev det här och skrev under det här-
-var din bästa vän.
Du var min bästa vän, April. Min favoritmänniska.
Jag inser att det är den personen jag borde interagera med.
Vi borde behandla varann som vi gjorde här.
Vill du känna nåt otroligt häftigt?
- Oj! Var det en spark? - Ja.
- Han sparkas! - Eller hon.
Det här barnet kan sparkas.
- Vårt barn kan sparkas. - Och en gång till!
- Varför är du kvar? - Du måste få kommittén att tänka om.
Det är... De har inget tänka på. De gav råd, jag fattade ett beslut.
Jag vill inte prata om det. Kyrka och stat!
Åt helvete med staten! Säg inte "ingen särbehandling"!
- Sex månader är ju särbehandling! - Va?
Om du hade varit nån annan hade du fått sparken.
- Sa de åt dig att ge mig sparken? - Jag ville ge dig sparken - inte de.
Har du nån aning om du vad du gör? Vad du har gjort?
Jag gjorde fel. Folk gör fel. Kirurger gör fel.
Jag gör inte det, inte såna fel. Du gjorde en felbedömning-
- som jag försöker acceptera och förlåta.
Det kommer att ta mig bra mycket längre än sex månader.
Blödningar måste upphöra.
Jag beklagar att jag gör dig besviken.
- Ibland har det ett pris. - Jag med.
Man förlorar en arm eller ett organ.
Man väljer att leva med förlusten...
Chefen?
...för man gör vad som helst för att överleva.
Under den senaste timmen har han börjat röra sig.
Nu är han stabil och klar i huvudet.
Det är en på miljonen. Sånt händer inte.
Ibland fungerar det, mirakulöst. Blödningen upphör.
Har han fått besked om sin fru och barnet?
Nej, inte än. Han frågar.
Jag hade fel. Du räddade hans liv.
Och nu måste jag förstöra det.
Men även om man gör sitt bästa...
...kanske det inte räcker.