Ryggont och illamående.
- Har du ätit? Amelia har köpt mat. - Det är bara lite pasta.
- Jag hämtar en tallrik. - Jag tar det.
För män är det inga konstigheter.
- Amelia är tillbaka. - Va?
- Du lämnar skåpluckorna öppna. - Va?
Badrumsdörren, skåpluckor... Överallt, hela tiden.
För kvinnor är det symptom på hjärtinfarkt.
- Vill du ha vin? - Om det är...? - Det är lugnt.
- Du ville ha mig tillbaka. - Visst, men stäng dem.
- Jag kan flytta ut om du vill. - Nej!
Symptomen kan dölja vad som pågår.
Vilken ST-läkare rekommenderar ni till stipendiet?
- Jag ska lägga mig. - Jag med. Jag måste upp tidigt.
Det beror helt enkelt på.
"Mottagaren av stipendiet får forska på Premingerinstitutet under ett år."
"Varje specialistläkare rekommenderar en person till chefskirurgen"-
- "som fattar sitt beslut baserat på..." Jaha.
- Så jag kan alltså söka? - Det kan alla ST-läkare.
- Tänker du göra det? - Nej, jag hittar knappt till toan.
Ska jag skriva att jag är duglig eller påhittig?
Både och.
Fälten räcker inte till för att beskriva hur fantastisk jag är.
- Då så. Japp, nu har jag vunnit. - Med Shepherd i din ringhörna, så.
- Ja, tills du tog över henne. - Det var inte jag, det var Webber.
Nästa år kommer Shepherd att lansera dig.
Och Grey och Torres. Minns du när de avskydde dig?
- Jag är klar. - Då räknar vi till tre.
Ett, två, tre.
Jag la mig inte alls i.
- Han är barnets far! - Då stämmer man inte sin ex-fru.
Den där snärtan smusslade om graviditeten.
- Snärta? Vi pratar om April Kettner. - Och mitt barnbarn!
Som jag aldrig får se om inte Jackson lyckas upphäva skilsmässan.
- Du lägger näsan i blöt. - Säg inte så.
Jag hjälper min son.
Du lägger näsan i blöt, du tränger dig på, du är klåfingrig!
Det där är trash talk! Och det har vi förbjudit i sängen.
Det var jobbsnack.
Jag har rätt och du har fel.
Du lägger näsan i blöt.
- Jag borde ansöka först nästa år. - Varför? Du får ansöka nu.
Ja, men bara de erfarna får det. Tycker du att jag ska jag försöka?
- Om det är det du vill. - Jag har börjat komma till rätta här.
Jag har precis träffat Sofia. Jag vill inte kuska runt landet.
Det kan vänta. Jag vill vara här.
Wow. Det kan jag köpa.
Så du är 14 år? Skjutsade dina föräldrar hit dig?
Jag tog bussen. Tar det här lång tid? Jag har historieprov.
- Det låter som en vanlig förkylning. - Jo, men det...
Det gör ont i magen när jag hostar, eller nyser eller rör mig.
Okej, vi tar en titt. Luta dig tillbaka.
Lyft upp tröjan.
Sen är jag också gravid.
Okej, det förändrar allt. - Ring en gynekolog.
Varför har du inte ringt nån av advokaterna?
- Jag har fullt upp. - Pengar är inget problem.
Mitt barn ska få den bästa advokaten.
Reynolds lär inte tacka nej till en Avery.
Jag vill inte dra nytta av mitt namn. Mamma!
April sitter med all trumf på hand. Se till att kämpa emot.
- Vi har en hämtning av organ. - Hjärta och lever.
Vad glad jag blir! Över hämtningen. Nu slipper jag Baileys budgetmöte.
Jag vill slippa budgetmötet. Snälla?
Okej, vi ses vid ambulansen. DeLuca hämtar kylväskorna.
- Vad är det? - Ska DeLuca följa med?
- Ursäkta. - Vad gör du här?
- Pierce bad mig täcka för henne. - Tack vare dig är vi sena.
- Vad hände med Pierce? - Hon vill inte träffa DeLuca.
- Varför är inte DeLuca här? - Varför är jag här?
Då kör vi.
- I vilken månad är du? - Typ sjätte.
- Vem är din läkare? - Du.
Har du fått nån mödravård över huvud taget?
Jag är mamman. Jennifer.
Herregud, det är mamma. Ringde du henne?
Hon vet inte att jag är gravid. Du får inte säga nåt.
Det ska jag inte. Jag lovar.
- Jag kan prata med din mamma. - Nej, hon får spel.
Hon kommer snart att märka det ändå. Hon kan hjälpa dig.
"Så här gör vi inte." Det får jag jämt höra.
"Så här gör vi inte, Jenny."
Hon vet inte ens om att jag har pojkvän.
- Dr Kepner, det här är... - Jennifer? Vad gör du här?
Har du spårat min mobil igen? Det är inte okej.
Jag betalar för den.
Det är skoldag. Varför spårar du den?
Är du i skolan kanske? Så här gör vi inte, Jenny.
- Jag heter dr Robbins. Du har... - ...lite ont i magen.
Dr Robbins är magläkare.
Nu ska Jenny till skiktröntgen. Vi säger till så fort vi vet nåt.
Gissa vem som ska vara med på Shepherds DBS-ingrepp?
- Ska du ställa in dig inför mötet? - Jag är vinden under hennes vingar.
- Tjejer, då kör vi. - Vänta!
Låt mig gå först.
- Bravo. - Applådera inte, det sög.
Dr Blake, dr Shepherd och...?
Ditt vackra ansikte har jag inte sett förut.
- Det här är dr Edwards. - Varför är alla läkare här så heta?
- Blir man inte anställd annars? - Över till din hjärna. - Edwards?
Kyle Diaz, 34 år. Han fick diagnosen MS för två år sen.
- Symptomen har tilltagit på sistone. - Vad mycket du vet.
- Ett symptom är en darrande hand. - Jag hade precis rott hem en turné.
Jag har längtat efter ett genombrott, det här är stort.
Jag ska bara göra öppningsnumret, men det blir mig de minns.
Jag måste rocka fett, men det går inte med den här handen.
Metoden har visat sig vara effektiv mot darrningar.
Då ska jag spela för dig på riktigt sen.
Du kommer att vara vaken under själva operationen.
Vi använder oss av magnetisk resonanstomografi.
Blake?
Jag trodde vi skulle använda oss av intraoperativ registrering.
Exakt. Hur vet vi om det funkar?
Patienten får utföra finmotoriska handlingar medan impulserna skickas.
I det här fallet spela gitarr.
Vänta här. Ska jag spela gitarr medan ni rotar runt i hjärnan?
Då vet vi precis när vi träffar rätt.
- Omöjligt. - Nej, du kommer att kunna spela.
För dig. När du hör mig spela, blir det din hand som börjar skaka.
- Jag klarar mig. - Blake och jag opererar.
Du tar hand om Kyle. Du får hålla koll på darrningarna.
Tja, det blir en sjujäkla första dejt.
Så hennes mamma vet ingenting? Vad jobbigt att dölja det så länge.
Ingen lätt sak att hålla hemlig.
Måste vi inte berätta för mamman?
Vi måste hålla tyst om det. Såvida inte patienten säger att det är okej.
- Vad är det här? - Blod i bursa omentalis. En aneurysm?
Aneurysm i mjältartären. Riskerna?
Om den brister kan hon förblöda. Kan vi berätta för mamman nu, då?
- Nej. - Ja.
- Är det ditt namn? - Det verkar så.
- "Tarmresektion med dr Webber." - Han ska vara bra. Och snygg.
Vissa män skickar blommor. Men nekros i tarmen duger bra.
En komplicerad procedur. Vi får gott om tid att prata.
Eftersom vi är på jobbet kan vi diskutera allt.
Vi ses vid operationen.
Gnata hur mycket du vill. Jag kanske inte lyssnar.
Vem tycker du ska ha stipendiet? Amelia avgudar Edwards.
- Varför rör vi inte på oss? - Visste du att Amelia är tillbaka?
- Hon frågade om dig. - Berätta att jag inte är alkoholist.
Hon är det. Det är det som oroar henne.
Shepherd? Dricker hon?
Jag bjöd henne på ett glas. För flera månader sen.
- Jag visste inte det. - Så det gjorde du?
Hon tackade ja.
Sluta! Vi har ett jobb att sköta. Ni får göra upp sen.
- Artärbubbla? Har jag skadat bebisen? - Nej då.
Blödningen har avstannat. Men aneurysmet kan brista när som helst.
- Det vore farligt för dig och barnet. - Herregud...
Jenny, jag kan lösa det. Jag kan operera.
Operation? Nej, då får mamma reda på det.
- Vill du inte ha din mammas hjälp? - Nej!
Hon skulle tvinga mig att lämna bort barnet. Kan ni inte ge mig medicin?
Vi kan vänta, och observera dig noga. Det kanske löser sig av sig självt.
Då gör vi så.
Jenny, det bästa är att göra nåt nu. Om din mamma får veta...
Du sa att vi kan vänta. Jag vill vänta.
Okej, då väntar vi.
Hon säger bara nej till operation för att slippa berätta om barnet.
- Hon har rätt att bestämma själv. - Hon är 14 år.
Hon behöver sin mammas stöd.
Du resonerar som en mamma, men vi är hennes läkare.
- Och om det vore Sofia? - April! Vi får inte.
- Vi får inte berätta om graviditeten. - Hon försätter sig i fara.
Jenny är vår patient. Hon bestämmer själv, så är det bara.
- Jag är redan på dåligt humör. - Jag gick ronden med Grey och Torres.
Jag har gjort deras pappersarbete. Min geniala hjärna är i högform.
Jag ska hålla en rockstjärna i handen medan Blake bistår vid operationen.
- Backa lite. - Han är snygg, men sliskig.
Han har sex med dig med sina ögon.
Han är inte min typ. Vad länge sen det var jag hade sex...
Jag hade sex i morse. Är vi inte kompisar?
Poängen är att jag måste glänsa inför Shepherd i dag.
Och så är det Blake som glänser.
Du avskyr att Shepherd tar Blake under sina vingar.
Det är mina vingar! Blake kom nyss och hon ska gå före mig?
Hon kan knappt hantera ett aneurysm. Hon gick på Dillard.
- Jag vet att du inte... - Hon såg min son i ögonen...
...och sa inte ett ord om graviditeten. Han är barnets far.
- Vi borde hjälpa dem. - Det enda vi kan är att slåss.
Om Jackson visar att April ljög-
- kan han få vårdnad om barnet. Jackson kan också ta till tjuvknep.
- Det är mitt barnbarn vi pratar om. - Jag ser bara två ungar med problem.
Det är inte dina ungar. Knip igen.
Jag förstår. Men du är min fru.
Jag måste få säga till när du gör nåt dumt. Och det gör du verkligen nu.
- Tänk att det tog sån tid. - Nu är vi framme.
- Väcker de redan hjärtat till liv? - Nej, nåt är på tok.
- Vad gör ni? - Det har skitit sig.
Lidokain, ventrikelflimmer. Vi försöker hålla det vid liv.
- Låt mig se. - Ni sa att hjärtat var starkt.
- Det har blivit hyperkalemiskt. - Låt mig sköta mitt jobb nu.
- Utan hjärta har vi ingen lever. - Undan!
Kom igen.
- Det är kört. - Jag är ledsen.
Nån av er får övervaka magnetkameraundersökningen.
- Jag kan göra det. - Blake.
- Jag hade hoppats få assistera dig. - Kyle gillar dig.
- Han ser mig som en utmaning. - Anta utmaningen, då.
- Stipendiemötet är i kväll. - Edwards!
- Det är konfidentiellt. - Jag vet. Jag frågar inte heller.
Jag bara hoppas att du tänker på mig när...
- Edwards! - Jag ber inte om nåt.
Titta på mig. Vi får inte diskutera om jag kommer att sjunga din lov-
-för dr Bailey i kväll.
Det vore oprofessionellt, oetiskt och inte alls bra.
Därför tänker jag inte diskutera det. Uppfattat?
Uppfattat.
Det lät som om Dillard var en skola för svetsare. Jag bara stod där.
- Jag hittade inte orden. - Fram med dem nu, då.
- "Jag trodde vi var vänner." - För lamt.
"Det är hård konkurrens här. Och du är en osäker bitch."
"Du snackar bara skit eftersom du är så rädd för att det inte ska bli du."
"Jag må komma från Dillard, men nu flåsar jag dig i nacken"-
- "och jag är en kraft att räkna med."
Och så går du.
Det blir sex i kväll.
Hej. Jag tänkte bjuda er på middag hos mig i kväll.
- En middagsbjudning? - Inte en gång till.
- Kom vid åtta så blir det krubb. - Då är det stipendiemöte.
- Halv nio, då. - Då går Ben och Bailey hem.
- Jag ska ha sex i kväll. - Kanske jag också. Vi får se.
Kom. Amelia har flyttat in igen. Hon och Meredith måste få en mjukstart.
Annars blir det...
Det börjar med nåt litet som blir till nåt stort, och sen är det krig.
Det är så bräckligt, men om ni kommer kan det sluta väl.
- Så vi ska fungera som buffert? - En mänsklig sköld?
- Exakt. Så ni kommer? - Nej.
- Vi ser om blödningen upphör. - Är det det bästa?
- Det är vad Jenny vill. - Jenny är 14 år.
När jag var 14 år stal jag vägskyltar och blev gravid. Så ursäkta mig-
- för att jag inte litar på henne. Jag frågar om vad du anser.
- Jag skulle föredra en operation. - Då blir det så.
Operationer innebär alltid en viss risk.
Skulle operationen äga rum i dag?
- Det är en sak till. - Dr Kepner.
- Vad är det ni inte berättar? - Risken finns att barnet dör.
- Va? - Jenny är gravid.
Hur länge? Hur länge?
Jag vet inte. Sex månader typ. - Varför sa ni det?
Hur många gånger har jag sagt åt dig att vara försiktig-
-och inte upprepa mina misstag? Va?
Typ en miljon gånger. Jag är ditt största misstag.
Förlåt att jag har förstört ditt liv!
- Nu är du... - Och förlåt att jag förstör mitt liv!
Fram med det, jag bara väntar på det. "Så här gör vi inte, Jenny."
Hon var tvungen att veta om hon ska övertala Jenny att låta sig opereras.
Hur tycker du att det går?
- Är du klar? - Snart, det är en massa...
...adhesioner. Jag ser dem.
- Det är inte första gången. - Vi måste kunna sy ihop.
Jag pratar om Jackson.
Jacksons far kunde vara kärleksfull och generös-
- men också självisk som ett barn. Han ville såra mig när det tog slut.
Han reste iväg med Jackson. Han trodde att han kunde ta min son.
Att jag bara skulle ge mig. Han visste inte vem han gift sig med.
Jag slogs för min son. Det tänker jag fortsätta med.
Richard, det är otäckt och hemskt med krig.
Men vissa saker är värda att kriga för.
Du kan kanske sy ihop själv.
Vi kan granska varenda cell i hjärnan.
- Tio plus på y och minus tjugo på z. - Snart framme.
- Se till att han pratar. - Vad spelar du för musik?
- Så nu vill du lära känna mig? - Det är mitt jobb.
- Hur mår han, Edwards? - Du kan väl spela nåt för mig.
Konstant darrning, ingen förbättring.
Du har sett insidan av min hjärna, men inte min lägenhet.
- Du vet inte när man ska sluta. - Kom igen!
Underhåll mig. Du sa ju att det är ditt jobb.
Vänstra ansiktshalvan sjunker ihop.
- Vi har en blödning. Vad gör vi? - Dra ut sonden och avvakta.
Eller använd en biopsinål för att kontrollera den och sug ut blodet.
- Bra, Edwards. - Biopsinål.
- Jag känner inte mitt ansikte. - Du har en liten blödning.
- Den är under kontroll. - Spruta, Blake.
- Vad gör hon? - Hon improviserar.
Hon är också en rockstjärna.
- Vad har hänt? - Hennes blodtryck sjönk.
- Det gör jätteont. - Vad är det som är fel?
Vi ska ta oss en titt.
- Hematokritvärde 18. - Vad är det som händer?
- Inga födslovärkar. - Aneurysmet har brustit. Vi opererar.
De tar hand om dig, hjärtat. Allt kommer att bli bra.
Vad trist. Vad trist med hjärtat. Synd om er patient.
- Om vi hade kommit iväg tidigare... - Det hade inte gjort nån skillnad.
Det är aldrig ditt fel. Inte med Amelia...
- Jag visste inte! Hon... - Du är en katastrof för alla.
- Som med Megan. - Jag tänker inte ta det en gång till!
- Du driver dig själv till vansinne. - Det är han.
Du måste släppa saker.
Det var Amelia som drack. Hon skulle säga samma sak.
Riggs försökte hindra din syster från att ta helikoptern.
Hon skulle till sin patient. Han ville ta det, men fick inte.
Är det vad han sa? Han sa ingenting till henne.
Han var inte ens i närheten. Han satte på nån tjej. Som vanligt.
Megan flög iväg för att komma bort från honom. Vi hatar honom.
Är du med oss, Kyle?
Det går bra. Du kommer snart att kunna prata igen.
- Dr Shepherd är snart klar. - Kyle, vi är snart klara.
- En minut till. - Dr Shepherd, det...
En minut till, sa hon!
Blödningen har upphört.
- Kyle, kolla din hand. - Okej.
Den darrar inte.
Kan du prata?
- Har du saknat mig? - Välkommen tillbaka, Kyle.
Nu är det din tur att visa vad du kan.
Varsågod, improvisera.
Det var inte mitt fel, det var inte för att jag berättade för mamman.
- Stress får inte artärer att brista. - Jag vet. Men det var fel ändå.
Det kändes som det rätta att göra.
- Jag vet hur det känns. - Det är inte samma sak!
Jag säger bara att jag förstår hur du kände...
...just då. Jag vet.
Vänd dig om.
Tack gode gud för dig.
Jag är glad att du berättade om Jacksons far.
- Nu förstår du varför jag gör det. - Inte alls.
Det var en sorglig historia. Men det var din historia, inte deras.
- Gör det inte till deras historia. - Jag har inget val.
Kvinnan som jag gifte mig med gav alla en andra chans.
Allt var möjligt, glaset var inte alltid halvtomt.
Du sa att din ex-make inte visste vem han hade gift sig med.
Men det vet jag.
Jag låter dig bara gå på eftersom du har magiska händer.
Det är alltid en början.
Vi var tvungna att ta bort din mjälte.
Barnet mår bra. Hjärtat pumpar som det ska.
- Och mamma? - Hon vill träffa dig. När du är redo.
- Okej. - Warren?
- Mår hon bra? - Ja.
- Och barnet? - Båda mår bra.
- Mamma... - Säg ingenting. Lyssna på mig.
Det är bara...
Vi gör inte så här.
Säg till mig om du har problem. Bär det inte inom dig, du har mig.
Hör du det? Jag ska ju bli mormor.
Hej.
Hej!
- Det där jag sa, jag var bara... - ...osäker?
- Du kunde ha sagt nåt mycket värre. - Det gjorde jag. Tidigare.
Jag är ledsen.
- Mötet är slut. - Har du hört nåt?
Ja, att Penny skickade in en ansökan. Konstigt, hon har inte sagt nåt.
- När gjorde du det? - I dag. Fast jag har inte en chans.
Det har du visst. Ditt namn kom på tal.
- Grey stöttade dig. Och Shepherd. - Shepherd?
- Varför sa du inget? Det är lite... - ...falskt.
- Jag har inte försökt dölja det. - Wow.
Det hade jag aldrig kunnat ana. Snyggt jobbat.
- Jag bestämde mig bara för... - Wow.
Lycka till.
Den åttonde hade han...
Ursäkta mig.
- Det här måste få ett slut. - Ja.
Megan ringde mig alldeles innan hon...
Hon berättade allt.
Så ja, du borde sluta.
Kom inte hit och låtsas vara trevlig, nån slags hjälte.
Och ljuga för allihop. För Grey, Bailey, Pierce och Amelia.
Du får inte förstöra mer för mig. Jag tillåter det inte.
- Benjamin Warren! - Miranda Bailey.
- Du ansökte aldrig om stipendiet. - Det är klart att jag inte gjorde.
Varför skulle jag flytta härifrån? Ska jag lämna min familj ett helt år?
Det var en fantastisk möjlighet.
Det är inte min tur just nu. Du är chef och måste vara här.
- Och det är okej för dig? - Min tur kommer.
Då ställer du upp för mig. Eller hur?
Så vem valde du?
- Skojar du? - Det blev jag.
Jag har läst mejlet fem gånger. Bailey gav mig stipendiet.
- Skojar du? - Sluta.
Nej... Jag menar, vad kul!
Kom, vi måste fira.
- Rekommenderade du Blake? - Jag rekommenderade dig.
Sen kom Blake på tal. De frågade vad jag tyckte.
- Vad sa du? - Jag svarade uppriktigt på en fråga.
Du sänkte mig.
Jag stöttade dig. Det är inte jag som bestämmer.
Du har försökt bli av med henne.
För att lyckas med det så förbigår du den som förtjänar det.
Nån som ställde upp för dig när du inte kunde sköta ditt jobb.
Edwards!
Det här är specialistläkarnas rum.
- Mår du bra? - Ja då.
- Jag ser inte glöden i dina ögon. - Jag mår bra och glöden finns där.
Jag har spelat en konsert för dig med blottad hjärna.
- Jag förtjänar mer än så. - En kompis svek mig, det är allt.
Den rödhåriga? Trist.
Jag hade en massa kompisar i musikvärlden. Vi brukade jamma ihop.
Vi växte upp tillsammans. Sen började jag få spelningar.
Jag fick fans och brudar. Det var toppen.
Det var allt vi hade drömt om.
När jag skulle dela det med dem, så fanns de inte där.
Alla mina vänner var borta, bara så där. De var inte mina vänner.
De var mina konkurrenter.
- Vi är lika, du och jag. - På vilket sätt då?
Du är smart. Otroligt snygg.
- Kaxig. - Men inte utan skäl.
Nu tänker jag sova. Mitt huvud spränger!
- Jag ska övervaka dig. - Det är okej.
Vilken skitdag.
- Nu vet jag varför Owen hatar Riggs. - Jag vill inte veta. Eller?
- Jag är här! - Vi ser det.
- Luckorna? Det är bara att stänga. - Det är så trist.
Jag skulle få systrar. Jag har aldrig haft det, men snart exploderar ni.
Det vet ni också. Så vad säger ni?
Flippa ut över skåpen. Jag kan inte hålla ihop familjen på egen hand.
- Vi är vuxna, vi kommer att gräla. - Mycket. Jag är irriterande.
Det är hon, men jag tänker inte sparka ut henne. Är det lugnt?
Jag är i vart fall inte hemlös. Men Maggie börjar gå mig på nerverna.
- Jag håller med. - Nu har du fått dina systrar.
Stäng skåpluckan.
- Jag skulle precis åka hem till dig. - Jag har inte tid nu.
- Jag tänkte bara be om ursäkt. - Det tror jag knappast.
Låt mig tala färdigt. Jag gick för långt.
Men du är mitt barn. Om nån gör dig illa så ligger de pyrt till.
- Jag skyddade bara min unge. - Jag är för fasen vuxen.
Så länge jag lever är du min unge.
Jag måste lära mig att släppa taget.
- Du måste utkämpa dina egna slag. - Ja.
Om du inte vill, så kanske det finns en annan lösning.
Ni kan gå i terapi. Om ni sätter er i ett rum så kan vi...
Förlåt. Det här kommer inte att bli lätt.
- Vad tänker du göra? - Jag är en Avery.
Om nån jiddrar med mitt barn så gör jag motstånd.
Jag tittar till Jenny i morgon bitti.
God natt.
Jackson tänker nog kräva vårdnaden.
Ensam vårdnad. Hans mamma är... hemsk.
Jag råkade höra när hon sa det. Jag är så arg.
Jag är rasande. Det är som om min hud brinner.
- Herregud... - Förlåt, jag har ingen att prata med.
Nej, nej, nej! Du måste prata av dig, det är lugnt.
Jag finns här när du behöver mig. Vi är ju vänner.
Så gorma du. Och sen beslutar vi oss för vad vi ska göra.
Jag har redan tänkt ut det. Jag tänker inte vara nåt offer.
- Han får inte göra så här. - April, vad har du gjort?
Vad händer när handskarna åker av och det blir allvar?
Jag vill inte såra henne. Och jag kan faktiskt låta bli att göra det.
Det skålar vi på.
Dr Avery! Dr Jackson Avery?
Ni har blivit stämd.
God natt.
Vad gör man då? Svingar man så hårt man kan och ser hur det går?
Eller avvaktar man och ser om man åker på en käftsmäll?
"Jag vill inte slåss. Vi gör som du vill."
Det är upp till dig.
Åh nej...
Ett kontaktförbud? April har begärt kontaktförbud.
Man kan backa undan eller svinga hårt. Hur blir det?