Detta har hänt...
Dr Hunt och jag har träffats förr.
Hon ska börja på Grey Sloan Memorial.
Penny dödade min man.
- Gå! - Grey avskyr mig.
Du har skrivit på skilsmässopapper och vill supa. Är du gravid?
Jag är nog det.
Du måste berätta!
Självklart ska jag berätta när jag är redo.
- Om du vill börja om, så gör vi det. - Som om vi aldrig har träffats?
- Major Thorpe. - Ni gjorde nåt otroligt.
- Vi ska följa upp. - Jag följer gärna upp med dig.
Han bad om ditt nummer. Han flörtade. Tro mig.
När barn föds brukar de skrika högljutt.
Att födas är skrämmande...
...och orättvist.
Det söta, lilla barnet tvingades ut ur mammans livmoder...
...och tvingades att andas in luft i sina nya små lungor.
Det ligger i vår natur. Ingen vill vara ute i kylan.
Utstött och ensam.
Jag måste träffa ST-läkarna.
- Vad sker om patienter inte rör på sig? - De får liggsår.
- Och om kirurger inte rör på sig? - Får vi också liggsår...?
Stagnation. Liknöjdhet. Begränsningar.
Er tid här är kort, och ni har lagt er till rätta i ert område.
Jag är er väckarklocka. Jag ska bredda er utbildning.
Nu kastas ni om. Här finns alla överläkares namn.
Ni får jobba under den ni väljer, helt slumpmässigt.
- Bingo! Shepherd! - Lägg tillbaka den.
- Men... - Tillbaka!
- Dr Grey... - Har du sett plåtarna?
Ja. Jag pratade med militärsjukhuset. Carson återhämtar sig fint.
- Det var goda nyheter! - Dr Thorpe tyckte också det.
Han undrade om du gav honom fel nummer.
- Han fick rätt nummer. - Så du struntar i att han ringer?
- Vad händer och vem är "han"? - Meredith träffade en snygg läkare.
- Han har ringt, men inte fått svar. - Det är ingen stor grej.
- Varför har du inte sagt nåt? - Det är inget.
- Wilson? - Jag är med dig.
- Blake är med mig. - Alla ST-läkare har flyttats.
Prata med Blake, då, så att du vet vad vi gör.
- Hur snygg är snygg? - Vi ska operera.
Snygg.
Jag trodde det skulle kännas konstigt att småprata-
- men det gjorde det inte. Hon var trevlig. Det var trevligt.
- Så du har börjat dejta? - Jag vet inte... Jo, det var en dejt.
- Vet Kepner om det? - Nej, och säg inget!
- Nej, visst. - Hon ska inte höra det av nån annan.
Jag ska berätta. När det passar.
- Hör ni också hundar? - Härbärgets valpar besöker barnen.
- Det är bra för läkningen. - Nej.
- Va? - Jag är här i dag.
Hoppas att du gillar hundar.
- Hej! - En 75-åring körde in i en elstolpe.
- Han fick elstötar och hjärnblödning. - Och en pacemaker.
Jag har bokat bord vid åtta. Ska vi ses vid sju?
- Okej. Är det ett fint ställe? - Ja, det är ju första dejten.
- Dr Shepherd, är det mr McColl? - Ja, Blake. Hur så?
- Hans fru väntar. - Var är Edwards?
- Dr Webber har flyttat runt oss. - Nej.
- Var är frun? - Där nere. Webber sa...
Hälsa att jag sa nej.
Hamnar jag i en annan klass?
Din inkomst har ökat rejält, medan din mans inte har det.
- Är det vår deklaration? - Stör henne inte.
- Folk ber ju oss om gratis vård. - Jag hjälper henne gärna.
Jag har varit sängliggande i flera veckor.
Det är bra, jag får mycket gjort. Graviditeten är enda distraktionen.
Jag brukar deklarera. Det är liksom min grej.
Courtney tycker att vi ska lägga om...
- Ut! - Du får presentera fallet. - Du bestämmer inte över mig.
- Jag ska... - Warren!
- Förlåt, jag ska bara... - DeLuca.
Courtney Hall är i vecka 23 och har genomgått fotokoagulering-
-för att separera två av barnen.
- Fyrlingar? - Så sa jag också.
- Vad bra! - Den är till er. - Det hade inte behövs.
Ni är skälet till att våra fyra avdrag lever.
Hon menar barn. De ligger kvar där de ska.
- Och jag får stanna i åtta veckor till! - Hon menar "tack".
Fosterkirurgi har sina fördelar.
En operation? Gud!
Hans puls var oregelbunden, så jag fick sätta in en pacemaker.
- Stackars Griffin. - Jag har åtgärdat hjärnblödningen.
- Hjärnblödning? - Din man vaknar snart.
Han är inte min man, han...
Hej, Lena. - Hur mår min man? Han har visst varit med om en olycka.
- Förlåt, vi trodde att du var... - Jag är frun.
- Hon är hans slampa vid sidan om. - Det har gått elva år, Gayle.
Hur mår Griffin? Är han död?
Olyckan var svår. Vi har opererat hjärta och hjärna...
- Nästan död, alltså? - Ni kan få besöka honom...
Jag vill inte se honom förrän han är död.
Först tittar vi till Kim Coleys barn, och sen... Warren, försvinn.
- Varför det? - För att jag säger det.
- Hej! Hur mår du? - Bra. Och själv?
- Hur mår du? - Bra. Tolfte veckan.
Har du berättat för Jackson?
- Du måste inte göra det här ensam. - Jag är inte ensam.
- Jag har ju berättat för dig. - Okej.
Okej, okej... Då får vi göra det här ordentligt.
Jag vill boka ett 3D-ultraljud-
- och sen göra gentester för att se om fostret har OI.
- Nej. - April, jag fattar.
Du vill slippa nålar, men jag kan göra en korionbiopsi.
- Då vet vi. - Barnet ska inte testas.
Va? Varför inte?
För att mitt barn klarar sig.
- Hon sa "mitt barn klarar sig". - OI syns tidigt.
- Att inte testa sig är galet. - Ja.
- Avery får övertala henne. - Hon har inte berättat.
- Jag ljuger inte för mina vänner. - Ingen har bett dig ljuga!
- Jag måste ju! - Vi får prata med henne.
- "Vi"? Jag ville inte veta det här. - Okej, jag ska prata med henne.
Vad för sorts kirurg är han?
- Onkolog. - Det funkar.
Fyrtioårsåldern, rätt lång och en aning auktoritär.
- Jag hör er. - Men inte telefonen.
Signalen kanske är avstängd. Det händer ibland.
Om den har varit det länge nog måste man påminnas om funktionen-
-men när man minns...
Signalen är avstängd! Du har bara använt vibrator.
Tyst med dig. Om jag svarar kommer han att vilja gå på dejt.
Då måste jag säga nej och lägga på. Varför ens svara?
Jag har tittat till dina patienter.
- Dränerade du mr Kurtzmans sår? - Nej.
- Gör det, Blake! - Wilson.
- Va? - Glöm det.
Nu blandar du ihop ST-läkare. Slå på signalen!
Signalen funkar bra.
Är du klar? Jag har jobb kvar.
- Stör henne inte under skattetider. - Vi är snart klara.
- Där är barn A. - Där är barn B.
Hon lär bli besvärlig, älskling. - Hon sparkas.
Och där är barn D. Och...
- Hämta Robbins. - Okej.
- Vad är det? Är det nåt fel? - Nej då.
- Det var fyrlingar, va? - Ja.
- Jag letar, men jag är inte så van... - Vad är det?
Jag hittar bara tre barn.
Om jag hade vetat...
- Du borde ha vetat! - Ja.
Kolla upp sånt innan vi pratar med icke-anhöriga!
- Förlåt! - Du skulle prata med dr Webber.
Dr Webber sa att han avböjer ditt förslag.
- Ta ledigt, då. - Dr Webber tillåter det inte.
Håll koll. Rör honom inte.
- Här är information om pacemakern. - Slampan får byta hans blöjor.
- Jag väntar på begravningen. - Din man...
Min man var en rar person som blev ett vänstrande, penninghungrigt svin.
Det borde jag ha anat när jag fick ett äktenskapsförord i morgongåva.
Det är stramare än mina Spanx. Som hans änka får jag 30 miljoner.
Det är mindre än jag förtjänar för mitt tålamod, men det får duga.
- Jag väntar ut honom. - Behövs det?
Han är 75 år, med dåligt hjärta. Han lär inte vakna. - Eller hur?
- Vi... Vi gör allt vi kan. - Du försöker väl inte lura mig?
Nej, Gayle. Det finns inte mycket hopp, så än finns det hopp. Vänta här...
- Varför...? - Det är vad hon vill höra.
De flesta vill ha uppmuntran. Det här minskar pressen på oss.
- Shepherd, jag skojar. - Svart. Men kul.
- Dr Shepherd? Mr McColl vaknar. - Attans. Fel av mig!
Vad... Vem fan är du?
- Mr McColl. - Det är jag. Lena.
- Du har varit med om en bilolycka. - Var är Gayle? - Gayle!
- Lugna dig, Griffin. - Krypet! Hjälp mig! Krypet!
- Han hallucinerar. Ge fem haldol. - Krypet!
Han ropar på mig. Han har inte kallat mig "Krypet" på 30 år.
Där är du ju. Krypet, kom hit.
Krypet, kom hit.
Hjärtat, vad är det som händer?
Du...
- Vart har han tagit vägen? - Ingenstans.
- Dr Warren är inte så van. Han är kvar. - Vad bra.
- Vi vill åka hem med fyra barn. - Där är han. Han har bara...
- Han har rört sig nedåt. - För att slippa systrarna?
- Courtney, du ska föda. - Det är för tidigt!
- Alldeles för tidigt! - Om jag föder nu så dör de!
Jag vet, men det ska du.
- Ta dörrarna. - Jag känner inga värkar.
- Prematura barn ger mindre värkar. - Är du säker på att du inte har fel?
- Jag har inte fel. Barn C... - Charles. Vi kallar honom Charles.
- Doug, vi måste vara redo. - Ingen ska födas i dag!
- Doug... - Nej! De behöver mer tid.
- Snälla, gör nåt! - Jag ska försöka med läkemedel...
...och att sy ihop livmoderhalsen. Det kan räcka.
Värkar är som stenar i medlut: svåra att stoppa.
- Men du stoppar dem väl? - Jag ska försöka.
- Minns han mig inte alls? - Vid svåra hjärnskador kan sånt ske.
Vi har varit ihop i elva år. Han ville skilja sig, men hon...
Får jag prata med honom? Hjälpa honom att minnas mig?
Han är ännu förvirrad och orolig. Han frågar efter...
Det är bäst att du väntar här.
Och hon? Varför började jag umgås med henne?
- Du är en dum jävel. - Pulsen är okej.
Men varför? Jag har ju dig, min fru!
Du är den roligaste... - Hon är den roligaste jag känner!
Och du har så mjuka händer. Lika mjuka som hartassen jag...
- Griffin, sluta. - Känn på dem!
- Jag tror dig. - Då missar du nåt.
Vad hände, Krypet? Vad gjorde jag?
- Vi bråkade, mycket. Om pengar. - Jag bryr mig inte om pengar.
Du gjorde inte det när vi träffades, men du blev väldigt framgångsrik.
Vad gjorde jag, Krypet? Varför skulle jag såra dig?
Jag har frågat dig det i många år, din jubelåsna.
- Det är som en tidsmaskin. - Jag klarar mig. Du kan gå.
- Magnesium på plats. - Vi ska se om det hjälper.
- Ska jag göra nåt? - Försök koppla av.
- Med fyra barn och 73 deklarationer... - Jag sa "försök".
Värkarna tilltar.
- Ska inte gifta par deklarera ihop? - Warren!
- Ni har en stor skillnad i inkomst. - Jag hade inte sagt "stor".
- Den är på över 200 procent... - Bara lite över.
Hennes lön höjer din skatt rejält. Det här gör mig lugn.
Hon borde deklarera som företag.
Be Kepner komma till rum 5. - Jag kommer snart.
Flytta inte blicken från skärmarna. Sök mig om nåt förändras.
Ett alternativ är att deklarera som ensamstående.
- Hur då? - Vissa kunder skiljer sig.
- Varför...? - Det ger skattelättnader.
Grey struntar i mig.
- Gud, vad äckligt! - Hon förklarar inget.
- Du kan inte ge mrs Wheeler en sond. - Jag trodde att tarmvredet var löst.
Det här är urin! Det är tredje gången.
- Vad väntade du dig? De är barn! - Det är hundvalpar där uppe.
- Varför är inte vi där? - För att det är en mardröm.
Vi är inte veterinärer! Ingen kissar på oss.
Shepherd vill se mig begravd i skit.
- Grey kallar mig ditt namn. - Det gamla vanliga.
Att bli utsparkad ur sängen var bättre, för då såg hon mig.
Du får tio sekunder på dig att klaga om Meredith Grey.
- Efter det får det räcka. - Bra plan.
- Är det rättvist? - Du pratar jämt om Grey...
...men du agerar inte. Du får tio sekunder.
- Sen måste du prata med Grey själv. - Jag hinner inte på tio sekunder!
- Hur ska jag... - Fem.
- En vän hade lyssnat. - Tiden är ute.
- Aldrig mer. - Bara en sak...
Aldrig!
- Vad behöver du? - Litar du på mig?
- Jag är upptagen... - Litar du på mig?
- Ja, jag litar på dig. - Jag känner stenarna rulla.
Om du litar på mig måste du låta mig hjälpa dig.
Du måste berätta för Jackson och låta testa dig.
Du verkar tro att jag inte har koll. Jag är läkare, ingen idiot!
- Jag vill inte göra vissa tester. - Du ska inte behöva lida igen.
- Tänk inte på mig. - Jag vill ge dig ett friskt barn.
Ett som inte behöver lida.
Dr Robbins. Dr Warren behöver hjälp med Courtney.
- Vad skönt att du är tillbaka! - Barn C... Charles puls sviktar.
- Courtney, Charles är på väg. - Hur vet du det?
Jag håller i hans fötter.
- Märkte hon inte att hon skulle föda? - Barnet är så litet.
Från en kull till nästa.
Vi behöver minst två grupper från barn-IVA.
Jag brukar deklarera åt oss. Varför förändra det?
- Saker har förändrats. - En sak!
- Ditt jobb. - Det är stort.
Jag behöver värmare. Om ni inte måste vara här, stick!
- Hej, Courtney. - Du är killen som tar dem på utsidan.
- Det stämmer. - Prata inte med mig.
Dr Robbins får prata med mig. Hon tar hand om dem inuti.
- De stannar väl kvar? - Han heter Charles, va?
Charles har redan bestämt sig. När han väl är ute så kommer resten.
Dr Robbins, lova att de överlever. Lova att alla fyra överlever.
- Fyra navelsträngskanyler. - Warren, vänta!
Det räcker med en. Det räcker med en!
- Vad gör du? - Jag stoppar stenarna.
- Jag ska titta till McColl. - Kolla att Blake är vaken.
Vad har du emot Blake? Hon verkar duktig. Missar jag nåt?
- Hon är... - Jag är ny.
- Om hon är usel så vill jag veta det. - Det är nåt privat.
- Du får bilda en egen uppfattning. - Vad rart. Trevligt för Blake.
- Vad betyder det? - Du och Hunt är nära.
Du lär ha bildat dig en uppfattning om mig.
- Vi borde besöka vårt gamla hak. - Det finns inte längre.
Ursäkta, får jag komma fram? - Mr McColl, tryck mina händer.
- Följ ljuset. - Blake, vad händer?
Sök Shepherd. Han behöver en ventrikulostomi.
- Ge ketamindropp! - Vad händer?
Vi ska hjälpa honom, om du kliver ut.
- Kan du göra en ventrikulostomi? - Jag får inte röra honom.
- Du har jouren. - Shepherd sa nej. Gör det, du!
Du har ont om tid, Blake.
Jag förlöser Charles och lämnar kvar de andra tre.
- Det är omöjligt. - Ja, hans moderkaka måste förlösas.
- Alla kommer att födas. Det blir så. - Jag förlöser inte moderkakan.
Inser du hur farligt det är? Moderkakan kan ge sepsis.
- Risken... - Alex, jag är fosterkirurg!
- Jag vet mer än du. - Har du gjort det?
Har Nicole Herman gjort det?
- Nej. Jag tror inte att nån har det. - Robbins...
Tyst, snälla! Du tänker säga nej, och jag vill inte motsätta mig.
Ditt omdöme är inte bättre i det här fallet.
- Jag vet vad som måste göras. - Det jag tänkte säga var...
Lycka till.
- Låter du...? - Jag låter henne göra det hon ska.
Du borde göra likadant.
- Vad gör du? - Hans intrakraniella tryck steg.
- Han behövde... - Jag fattar!
- Varför lät du henne göra det? - Hon kunde.
Ur vägen!
Ge mig katetern.
- Förberedde du för gastroskopi? - Nej, för koloskopi. Jag antog...
Jag behöver inte dina antaganden. Blake visste var vi skulle titta.
- Förlåt. - Du är bara inte Blake.
Förbered för gastroskopi och sök mig när du är klar.
Nej, jag är inte Blake! Jag är dr Josephine Alice Wilson.
Jag är kirurg och människa, inte nån klump du kan sparka på-
-eller vara nedlåtande mot.
Jag fattar att du ogillar mig, men jag är med Alex.
- Inse det! - Vad pratar du om?
Jag försöker gå vidare, men du är alltid i vägen.
- Du gör allt svårt. - Du överreagerar.
Nej! Jag har fått nog.
Ring din soldatsnubbe och skaffa en egen kille!
Är du färdig?
- Är du redo? - Bara Charles?
Bara Charles. Hans systrar får leva med att han var först.
- Det är bra. Det är väl säkrare så? - Courtney, du måste vänta lite.
- Kan du lita på mig? - Kan Doug vara här?
- Vi pratade om det här... - Fler bakterier ökar riskerna för er.
Okej.
- Warren, kan du... - Självklart.
- Glöm inte att... - Ögonen på skärmarna.
Okej, Courtney. Krysta försiktigt.
Bra, bra, bra.
Klämma.
- Karev. - Här.
Okej.
- Vad händer? - Allt går som det ska. Andas.
Okej.
Han blöder i hjärnan igen. Jag ska operera, men...
Det är inget gott tecken.
- Kommer han att vara som innan? - Gå härifrån.
Det är mellan mig och min man. Snälla, gå härifrån.
- Kommer han att vara som innan? - Det går inte att säga.
Jag fick nyss honom tillbaka.
Jag förlorade 33 år med den där åsnan.
Bara nån jag älskade så högt skulle kunna göra mig så arg.
Jag vill bara ha honom tillbaka. Jag vill bara...
Jag vill bara ha chansen att älska honom igen.
Blake, be Edwards träffa mig i operationssal 1.
Okej.
Shepherd, du hinner inte jaga tag i Edwards.
Blake! Vänta.
- Inga förändringar. Det är bra. - Ja.
- Är det han igen? - Jag kan tacka nej via sms.
Inte via sms! - Men vi behöver en plan, Mer.
Vi behöver inget. Ni och Wilson...
- Vad är det med Wilson? - Hon skällde ut mig.
- Vad är det? - Du behandlar Wilson som...
- Callie? - Som ett knott.
Det är så vi behandlar ST-läkare. Vi smäller till dem.
- Ja, men vi gillar dem. - Ja. Jag gillar Wilson.
Gör du?
Sug! Svullnaden är för omfattande.
- Jag vill berätta. - Jag behöver inte dina ursäkter.
Inte för min skull, utan för din. Du vill ju ha koll.
- Edwards sa att du gör det. - Kan du bara... Sug.
Jag höll ögonen på värdena. Puls och blodtryck sjönk.
Allt tydde på högt intrakraniellt tryck.
Jag bad Riggs göra ventrikulostomin.
- Han sa att jag kunde göra det. - Sug mer!
Och sen?
Jag använde din kraniometrimetod för hålets placering.
Jag förberedde och hittade Kochers punkt...
Jod.
- Häll ut allt. - Karev, hur går det? - APGAR är 3.
Jag behöver ett mindre rör. - Vänta lite!
- Mår Charles bra? - Dr Karev hjälper honom.
- Hon har värkar. - Ge mer magnesium.
Jag är förvirrad. Förklara avdragen igen.
- Okej. Har ni nån avkomma? - Ja, vi har en son.
Jag också. Jag har också en son.
- Ska vi återuppliva? - Nej.
Han är borta.
Han fick bråck. Han är hjärndöd.
Döden inträdde klockan 18.09.
Gjorde jag...?
- Var det mitt...? - Nej. Nej.
Du var perfekt.
Han överlevde inte.
- Ska jag hitta Gayle? - Jag fixar det.
- Du ska väl på dejt? - Jag kan berätta.
- Men tack. - Det är lugnt.
Kom, Blake.
- Är han stabil? - Lågt blodtryck...
...men syresättningen är okej.
- Vi fick alla fyra. - Du fick alla fyra.
- Tack gode gud! - Hur mår Courtney?
Hon är stabil och har tre levande foster.
- Vi får utvärdera varje dag, men... - Varje dag ökar deras chanser.
Du vet att jag ogillade idén. Jag trodde inte det skulle gå, men...
Karev, försöker du ge mig en komplimang?
Ingen annan hade klarat det du gjorde.
- Har du pratat med Kepner? - Jag försökte. Hon förstår inte.
- Vi... Vi måste göra nåt. - Jag vet.
- Hej! Är du redo att träffa din son? - Ja.
Titta, älskling.
Där är han.
- Hej, hjärtat! - Han är så vacker!
Hej! Hej, hjärtat!
Hej! Hej!
Du sökte mig.
Robbins vill att du jobbar med henne under den närmaste tiden.
- Du är tydligen bra med mammorna. - Nej, jag är bara...
Du hjälpte den där kvinnan genom hennes livs värsta timmar.
- Jag gjorde visst det. - Ja.
Och du fixade en ny revisor åt oss. Courtney får deklarera åt oss.
Mycket har hänt, och vi har fullt upp båda två. Du är ST-läkare...
- Och du är chef... - Det är jag, ja. Känns det okej?
Jag bara... Det blir mindre jobb för dig.
- Ja. Visst. - Okej.
- Jag ska gå ronden åt Robbins. - Okej.
- Vi ses hemma. - Ja.
- Vad gör vi här? - Du måste berätta!
Han kommer att fatta eller få höra det av nån.
Ju längre du väntar, desto värre blir det.
- Du måste lyssna på Robbins. - Ni är ett bra team.
- Vi vill bara... - Det är rart.
Tack ska ni ha. Ni är så... engagerade.
Ni är som högsta domstolen och vill bestämma över en kvinnas val.
- Jag vill inte se er lida. - Inte jag heller.
Jag berättar inte, för vi har utstått nog.
Särskilt han. Han fick aldrig chansen att hämta sig.
Min tro ger mig hopp att det ska gå vägen, men han har ingen tro.
Det är bättre att han inte vet än.
Det är det inte. Du gör det värre.
Du har rätt.
Jag är hård mot dig. Alex har inte haft det lätt.
Hans ex har flytt, tagit hans jobb, blivit tokiga, krossat hans hjärta...
Ingen blev kvar. Han förtjänar inte mer problem.
Men jag beklagar att jag...
...krossar dig som en insekt.
- Tack. - Men man är det man tillåter.
Om du låter dem ta dina vingar så gör de det.
- Okej... - Låt inte dem göra det.
Låt inte mig göra det.
- Uppfattat? - Ja.
Och bara så du vet, Wilson: jag hoppas att du blir kvar.
- Hej! Ska inte vi ut? - Jag har inte hunnit byta om.
- Vilken dag! - Vi ställer in.
Nej, nej! Jag förlorade en patient. Hans fru förlorade också honom.
- Var det Riggs fel? - Nej. Nej, Riggs var skicklig.
Jag förstår varför du gillade honom. Nej, det är Blake.
- Var det Blakes fel? - Inte alls.
Blake har mikroskophänder och ett sansat sinnelag.
Hon är oerhört självsäker i operationssalen.
Hon är en självklar hjärnkirurg.
Nu måste jag lära upp henne. Jag är skyldig henne det.
- Vi ställer in middagen. - Jag kan skärpa mig.
Nej, vi ställer in. Följ med mig.
- Jag gillar inte överraskningar. - Jo då. - Kan vi få fem minuter?
- Fem minuter för vad? - Kom.
När man klappar en hund så sjunker blodtrycket.
- Owen! - Det gör en dålig dag bättre.
Tillgivenhet, gillande och villkorslös kärlek.
Det är vad vi vill ha. Det är vad vi letar efter.
Vilken kväll!
Nu undrar du om jag är en stalker...
Ja, jag har ringt. Jag har messat. Jag ville träffa dig igen.
Jag ville bjuda ut dig, men då måste du ju ringa tillbaka.
Sen tänkte jag komma hit och fråga.
Då måste du säga nej, öga mot öga.
När du ser mitt trevliga ansikte blir det svårare.
Vad säger du, dr Grey?
- Vill du gå på dejt med mig? - Men när vi hittar det...
- ...är det skrämmande. - Har du sett dr Avery?
Han är på labbet.
För så fort man hittar det...
- ...kan det försvinna. - Jackson, kan vi...?
- Då är vi ute i kylan igen. - Varför berättar hon det?
Ensamma.