- Du är sen! Hon är orolig. - Jag är här nu.
Inom traumavård är fokus på en fråga:
- Hur gick det till? - Du skulle ju inte få se mig än!
Tatiana, du är... så vacker.
Hur uppkom skadan?
Hur kan vi se förbi kaoset för att utröna vilken skadan är?
Det finns oändligt många saker som kan ha fört patienten hit.
Ni måste lista ut om patienten kan överleva.
Om ni kan rädda patienten... eller om det är lönlöst att försöka.
Inga gemensamma tillgångar, inga barn,
och ett gediget äktenskapsförord.
Det handlar bara om att skriva på.
- Allt är markerat. - Röda flikar för initialer...
- ...blåa för underskrifter. - Varje inslag säger nåt om traumat.
- Det är en väldigt enkel skilsmässa. - Innan man har granskat alla skador...
- Vad ska du göra? - Vi måste kämpa!
- Är vi värda att kämpa för? - ...kan man inte veta vad som hände.
- Skulle det prompt ske på jobbet? - Kan du sänka rösten?
Varför det? Alla har ändå sett mig få skilsmässopapper på akuten!
Jag beklagar. Han skulle prata med dig efter...
Vi har bara gått i terapi i fyra veckor! Klarar du inte mer?
- Du ville ju försöka! - Det gjorde vi också. Det hjälpte inte.
Vi har samma gräl, gång på gång. Det funkar inte!
Varför går vi då i terapi? Vad är poängen om du inte pratar...
- Vi gör ju inget annat än att prata! - Och då slänger du fram papper?
Inser du vilken örfil det är?
Hur länge har jag suttit på en soffa och pratat med nån som redan gett upp?
- Det var inte... - När bestämde du att det var över?
Hon sa inte så. När då?
Hon har sagt det i tre veckor. Vi borde inte ha sex.
- Vårt sexliv är inte problemet. - Det kommer i vägen.
- För vad? Du hör det du vill höra. - Jag hör det terapeuten säger.
- Vi verkar gå på olika möten. - Det är kränkande.
- Du struntar i... - Jag struntar inte i nåt!
- Du kan aldrig be om ursäkt för... - Jag ber om ursäkt hela tiden.
- Inte för nåt viktigt. - Jag är här och jag gör mitt bästa.
Sluta! Rör den inte!
Förlåt.
Kom ihåg att det är normalt med rodnad och svullnad.
- Pratade du med April i går? - Ja.
- Nå... Hur gick det? - Inte som jag trodde.
Tog hon det så hårt?
Eller så gjorde hon det inte... för att du aldrig frågade?
- Tatiana, det är inte så enkelt. - Säg bara: "Jag vill skilja mig."
- Knack, knack! - Är du redo?
- Fyra års slit, Avery. - Tatiana gjorde grovjobbet.
Han ska alltid smickra en. 43 operationer.
Fyra år, tre månader, en vecka och fyra dagar.
Tänk att det är sista gången du tar bort mina bandage.
Okej, då kör vi.
Vänta! Jag... klarar nog inte av att titta.
Tror du att jag är helt inkompetent? Det här kommer du att vilja se!
- Hur mår Meredith? - Bra, för en veckas återhämtning.
- Vad gör du? - Du är så...
Terapeuten sa att vi ska vara tydliga med vad vi vill.
- Du kanske ska vara det? - Jag har en timmes dödtid...
Jag tänkte ta en tupplur i jourrummet.
Synd att du inte kommer att få sova.
Jag vet vad du kommer att säga: att du älskar mig, men...
Det vet du inte alls!
Okej, säg det, då!
Herregud, Jackson! Kan du inte bara säga det?
Ja, jag tänkte be dig om skilsmässa.
När vi var ute och sen när det hände grejer...
- Vi hade sex, Jackson. - Jag hade bestämt mig.
Jag visste vad som var bäst för mig.
Jag visste att det fanns saker som vi inte kunde lappa ihop.
Det är inte uppenbart längre. När jag ser dig slutar jag tänka.
När jag tillåter mig själv att bara vara med dig...
Jag vill inte ha det jag ville ha då.
- Det jag vill ha... - Vad?
Jag vill ha dig.
- Ni hade sex. Det blir... knepigt. - Sluta fly!
Callie, du och Arizona testade väl parterapi?
En timmes väntan för ett bord? Jag är hungrig nu!
- Det här var en bättre idé. - Vad fint du har gjort det.
Du har skaffat nya kuddar. Jag gillar dem.
- Du avskyr ju prydnadskuddar. - Ja, det gör jag. Förlåt.
- Nåt att dricka? - Ja.
Oj, vad många lyckokakor! Jag älskar lyckokakor.
Jag vet, jag bad om extra många.
- Jag beklagar avbrottet i går. - Jag förstår.
Jag vet.
- Och... - Har man sett!
Tack för att du väntade.
- Vet du vad jag bad om? - Nej.
Prydnadskuddar. Tusentals, som föll från himlen.
- Jag förstår inte deras syfte. - De ger en färgklick.
Man kan lägga upp armarna och fötterna... Och de är fina.
- Gott, va? - Tänk att jag aldrig har sett stället.
Då köpte jag ändå hämtmat varje dag medan du var borta.
Jaha... Vi satte oss nyss till bords, och jag tyckte att vi hade trevligt.
- Varför börjar du bråka? - Det gör jag inte.
- Jag pratade om kinamat... - Och Jordanien.
Det är inte jag som är defensiv! Jag kom inte hit för att bråka.
- Okej. - Okej.
Varför kom du hit, då?
För prydnadskuddarna.
Du hade en näsrekonstruktion i dag. Var det Tatiana?
- Ja, sista operationen. - Du borde vara stolt.
Det är jag. Jag kommer att vara det, när allting är klart.
Jag har opererat på henne så många gånger.
Hennes ansikte är som en karta över vår otroliga resa ihop.
Jag svamlar.
- Vi borde prata. - Vi pratar.
Jag menar... på riktigt. Om oss.
Det blir inte lätt, men jag tror att det är rätt.
Om det är så svårt att säga ska du kanske inte...
Vi måste prata om att skilja oss.
April...
Kom igen... Vi bor inte ens ihop.
Vi har vårt första riktiga samtal på flera månader.
Det är ditt val, inte mitt. Jag har varit öppen för samtal.
- Skyll inte på mig. - Det gör jag inte. Det är ett faktum.
Jag vill prata om att försonas. Du vill bara göra slut.
Jag tar inte lätt på det här. Tror du det?
Du verkar vilja sticka, hellre än att kämpa...
Du lämnade mig! Du gick ifrån mig.
- Du drog till andra sidan jorden. - För att jag dog inombords.
Samuel dog och jag dog!
- Tills jag kom till Jordanien och... - Och vad?
Tror du att jag mådde bra? Tror du inte att jag dog?
Nej. Det gjorde du inte. Inte som jag.
Du hanterade det. Jag kunde inte ens...
Sen hittade jag nåt där borta som jag verkligen behövde.
- Jag trodde att du förstod det. - Jag hanterade det inte.
Jag låtsades bara, för din skull. För att kunna ta hand om dig.
Och nu bestraffar du mig för att jag vågade ta tag i det.
För att jag gjorde nåt åt eländet!
Jag prioriterade dig, som man gör i äktenskap.
- Ja, inte om man är du! - Jag såg till att överleva.
Det gör dig arg.
Se på dig själv. Vad är det? Vad är det som gör dig så förbannad?
Att jag hittade det jag behövde eller att det inte var dig?
Det jag behövde var dig!
Jag överlevde. Du överlevde.
Men jag tror inte att vi kan överleva.
- Ingen i min familj har skilt sig. - Alla i min har det.
Vissa äktenskap fungerar inte. Ibland är skilsmässa sundare.
- Jag vägrar ge upp. - Det har du redan gjort.
- Sluta säga så! - Du antog att jag bara skulle vänta.
Skilsmässa är inget fult ord. Nu är det ljuset i slutet av tunneln.
- Vad gör du? - Menar du det?
- Håller jag dig inlåst här? - Skärp dig!
- Vill du bryta upp, bara så där? - Du skulle förstå om du lyssnade!
- Vad gör du? - Kastar kakor!
- Varför det? - Jag vet inte!
- Du är larvig. Sluta! - Jag vet.
- Vad har hänt med oss? - Jag vet inte.
- Hur blev det så här? - Jag vet inte.
Hur får vi det att upphöra?
Vi borde nog inte göra det här.
- Det är nog ingen bra idé. - Nej.
Det kallas skilsmässa!
Det var inget ultimatum. Du fick ett val.
- Var är plastiken? - På väg.
- GCS är 9. - Vad har ni?
Han föll sex meter, bröt ryggraden och behöver en öppen luftväg.
- Laryngoskop. - Vad gör du här?
- Du sökte mig. - Du skulle till Jordanien.
Ja, nej... Jag bestämde mig för att inte åka.
- Flight 2703 till Jordanien? - Sir, när dörrarna har stängts...
- Snälla, min fru är ombord. - Så rart!
- Öppnar du dörrarna? - Nej. Jag kan inte göra det.
- Planet är på väg. - Va?
- Ska inte Owen med? - Jag blir inte ensam. Vi är en grupp.
Vi är vänner, eller som en familj. Vi förstår varandra.
Men jag förstår inte dig, eller hur?
- Följ med mig! - Nej.
- Vi behöver fler kirurger. - Nej, April.
Om du bara fick se hur viktigt vårt arbete där borta är.
Det är så omedelbart. Man hinner inte ens...
Här fastnar vi hela tiden i en massa trivialiteter.
Där finns inget sånt. Varje patient... Allt har en mening!
- Jag vill att du förstår. - Jag kan inte bara åka.
- Jag har åtaganden. - Vad hindrar dig att följa med mig?
Patienter! Jag kan inte överge folk som behöver mig.
- Men det kan jag? - Ja, faktiskt. På sätt och vis.
- Det är mycket nekros, tyvärr. - Det jäkla transplantatet dör... igen.
- Det är andra gången! - Jag vet inte varför det händer.
Jag tog två blodkärl för att se till att...
Jag var så försiktig för att undvika levring, men...
- Förlåt. Vi fixar det. - Det är inte ditt fel.
Mitt ansikte kanske inte gillar transplantat.
Du... Du kommer på nåt. Det gör du alltid.
- Vi har haft motgångar förr. - Jag vet, det är bara...
Bara synd att det händer precis innan jul-
- medan din fru är borta och spelar hjälte i en öken.
Jag var här och såg vad som hände i fjol...
...när ni förlorade Samuel.
Jag förstår att du måste ha det tufft.
Kom igen! Ge mig täckning!
Helvete! Kom igen, kom igen!
Kom igen!
- Behöver du bedövning? - Jag hörde att du var här.
- Vad har hänt? - Inget. En olycka i hemmet.
- Har du hört av April i dag? - Hon har fullt upp där borta.
Hon inser nog inte vilken dag det är.
Hur kan jag hjälpa dig? Vad behöver du?
- Jag kan ta lite lidokain. - Det fixar jag.
Vad skönt att vara tillbaka!
- April. - Jag orkar inte jobba än.
Hej. Jag ska till jobbet. Har du ätit frukost?
Det är ett tag sen du var i kyrkan. Ska vi gå dit ihop?
Titta på mig, älskling.
Ska vi...
...försöka igen?
Vi kan väl försöka få ett barn till?
- Varför säger du så? - Jag vill...
- Vad? Vad vill du? - April...
Dra åt helvete! Dra åt helvete för att du ens föreslår det!
Okej. Okej.
Jag åker.
Jag åker till jobbet.
- Släpp mig! - Warren!
- Jag ritade inför ingreppet. - Pennan stinker!
- Hon försöker ta av bandaget. - Warren, Wilson, ett ögonblick.
- Tatiana, vad är det? - Jag hade ett liv innan det här!
Sen var jag på fel ställe vid fel tidpunkt, och mitt ansikte smälte bort!
Det har gått 1,5 år och det är så många operationer kvar!
- Du blir bättre. - Det här är mitt liv!
De här väggarna, den här sängen, du...
- Jag vill tillbaka till den jag var. - Jag vet.
- Hej! - God morgon, sir.
- Vi ska få barn! - Vi ska få barn!
- Oj! Vad gör ni? - Ja...
- Vi dansar. - Okej.
- Hej! - Hej. Vem har dött?
- Ingen! - Jag dansar bara när nåt dåligt hänt.
- Okej. - Lämnade jag...
Okej.
- Vad fan... - Okej.
- Firar vi barnet? - Va?
- Vad sa hon? - Torres, vad sa du?
Alltså...
- Det gör vi faktiskt. Jag är gravid. - Herregud!
- Grattis!
- Det är en liten eftergift. - Inte så liten.
Vi ska berätta för mina föräldrar att vi har gift oss.
De ville vara med på mitt bröllop.
- Det känns inte rätt. - Jag vet att du inte är troende.
- Så jag ska läsa böner för din släkt? - De är inställda på att ogilla dig.
- Du gifte dig med en stilig kirurg! - Jag vet.
- Vi generade dem. - Det ska vi be om ursäkt för.
- Men jag ändrar inte på den jag är. - Nej, nej.
- Du ber mig att ljuga. - Du kan visa att du är vettig.
Det visar jag genom att vara en god make.
Det är bara för en dag. En bön.
Det är inte som att jag ber dig att låta döpa dig!
Deras första riktiga intryck av mig. Vad händer sen, när jag inte ber?
- Ja... - Skojar du?
- Hur länge ska det pågå? - Jag vill att de ska gilla dig.
Om du respekterar mig så gör de det. April, det här samtalet är över.
- Ursäkta? - Du visste det här om mig.
Vi pratade om det. Vi fick kompromissa om vigseln.
Vi skulle respektera varandra. Så, ja - samtalet är över.
- Över? - Ja, jag har fått nog.
Jag kanske inte visste vem jag gifte mig med.
Det här var inte den person jag gifte mig med.
Jag skulle kunna säga samma sak.
Du har rätt. Vi tänkte ju över saken i hela arton timmar.
- Ångrar du att vi gifte oss, alltså? - Nej...
Vi går strax in för landning på Port Columbus flygplats.
Vänligen fäll upp borden och res era stolsryggar.
Mina föräldrar ska hämta oss.
- Vill du ha mina jordnötter? - Jag är allergisk!
Vilket vackert bröllop. Grattis igen!
Hon är en riktigt... vacker brud.
- Vad är det? Har du ont? - Nej.
- Det är bara... Jag ser hemsk ut! - Nej. Säg inte så.
Ingen kommer nånsin att se på mig så.
Tatiana, du har fel. När jag ser dig ser jag så mycket styrka.
Jag ser mod, humor, uthållighet... och skönhet.
Operationerna ger dig ett ansikte-
- men våga inte, ens för en stund, tro att du inte redan är vacker.
- Jag kan knappt tro att vi gör det! - Jag kan det.
Ni får kyssas.
Jag vet att du tycker det är fånigt...
...men jag menar allvar. Inget sex före vigseln.
Menar du allvar på riktigt eller går det att övertala dig?
- Vi kommer att överleva en natt till. - Tala för dig själv.
Om vi väntar... blir vår bröllopsnatt fantastisk.
Det kan den här natten också bli.
Okej. Okej...
- Du... - Ursäkta?
God natt, Jackson!
Jag... går nu.
- God natt, Jackson! - Med kedja och allt?
Vi ses i morgon!
Okej...
Glömde du nåt?
- Den här, då? - Jag vill gifta mig i vitt.
Din klänning är jättefin och fläcken går bort.
- Tack, men jag behöver en ny. - Jag ska leta.
Tack. Tack!
Vi har en fredsdomare som viger oss i morgon.
En fredsdomare? Okej. Så vigseln blir...
...giltig. Han är inte Elvis, en pirat eller seriefigur.
Jag hade hoppats att vi kunde hitta en präst.
Nån ekumenisk, men som är prästvigd.
April, jag är inte troende.
Jag vet, men att vi vigs av nån som är troende är viktigt för mig.
Att hitta fredsdomaren var inte lätt.
Att vi vigs utan en massa snack om Gud är viktigt för mig.
Jag hade alltid en tydlig bild av hur mitt bröllop skulle bli.
- Ska vi åka tillbaka till ladan...? - Sluta! Nej, Jackson.
Jag vill ha med Gud på mitt bröllop, på mitt livs största dag.
Jag tänker inte börja gå i kyrkan. Jag ser på football på söndagar.
Du ska inte ändra på den du är. Det vill jag inte.
Men jag vill inte heller förändras.
- Vad sägs om den här? - Rätt tänkt, men fel färg.
Okej. Jag ringer runt och hittar nån prästvigd.
Tack!
Såg du? Vi var oense, vi diskuterade och kompromissade.
Vi är bra på det här.
- Den här? - Kära nån!
- Nej, titta inte. - Ja, ja, ja!
- Ta inte alla mina pommes! - Allt ditt är mitt.
Vi är inte gifta än.
Helvete, förlåt!
Nu får du inga fler pommes. Nej, nu är det slut.
Du... Var ska vi bo, efteråt?
Jag tänkte... Vad sägs om hos mig?
Absolut.
- Menar du det? - Ja. Det är finare och större.
- Men jag byter inte efternamn. - Avery är fint.
- Det är Kepner också. Vill du byta? - Okej.
- Nej, jag byter inte namn! - Okej.
Jag förväntar mig inte att du gör det.
- Inte? - Nej.
- Vad är det? - Vi gjorde det.
- Vi gör det här! - Vi gör det.
Jag älskar dig. Det har jag alltid gjort.
- Du ska gifta dig. - Ge mig ett skäl att låta bli.
Vi kan inte ligga med varandra mer.
Jag sa ju att sista gången var sista gången.
- Vad är det? - Jag ska göra en ansiktsräddning.
Sloan uppfann ingreppet. Jag har gjort det med honom, men aldrig...
Jag klarar det inte.
Han är så skicklig och noggrann. Jag hade behövt mer tid.
- Du fixar det, Jackson. - Tänk om jag inte gör det!
Jag lovade patienten resultat.
Då kommer du att fixa det. Jag vet att du gör det.
Du lovar inget du inte kan hålla.
- Ge morfin. - Vad har vi?
Tatiana Flauto, 30. Nåt psykfall kastade syra i hennes ansikte.
Polisen tog honom. En barmhärtig samarit gav henne is i en handduk.
- Den har fastnat i brännskadorna. - Okej. En burk saltlösning.
- Tack. - Tatiana, jag är dr Avery.
Jag vill fukta handduken så att den lossnar. Får jag det?
- Jag är rädd! - Jag vet. Du är trygg här.
- Du måste ligga still. - Nej, nej!
Det är ingen fara. Här kommer saltlösningen.
- Nej, nej! - Så ja.
Bra. Vi måste ta bort handduken och det kommer att göra ont.
Andas djupt. Så ja.
Det är ingen fara.
Du är jätteduktig. Det är över nu. Du var jätteduktig.
- Vi måste få hit Sloan genast. - Han sitter på ett flygplan.
- Fixar du det? - Andas.
- Vad är det? Är det omöjligt? - Nej då.
Tatiana, jag vet att vi nyss mötts, men nu är vi ett lag.
Vi gör det här ihop. Det kommer att ta tid-
- men jag kommer att finnas här. Jag viker inte från din sida.
Jag lovar. Okej?
Jag behöver Mepitel och Xeroform.
Jackson... Det är okej.
Jag förlorade några vänner då.
Jag avskyr Sloan. Han behandlar mig som en idiot.
Du skulle testa att operera med major Owen Hunt. Han är läskig.
Vad är det?
Det var här Reed blev skjuten.
Jag halkade i hennes blod. Jag har inte varit här sen dess.
Det finns en hiss högre upp intill där Charles dog.
Jag använder den aldrig.
Du... Är allt bra?
Okej. Jag vet, jag vet.
- Vi lever. - Jag hade en pistol riktad mot mig.
- Jag vet, jag vet. - Jag såg hela mitt liv i repris.
Och det var så... tråkigt!
Jag tänkte bara: "Jag vill inte dö som oskuld!"
Jaha. Det går att åtgärda.
- Var det ett erbjudande? - Nej, nej, nej!
Nej, jag skojade bara! Det var ett dumt skämt.
- Ja, det var inget vidare. - Okej.
Lycka till med Sloan!
Hon är märklig.
Jag är oskuld. Än sen, då? Alla har vi våra hemligheter.
Hon tycker att din man går på vattnet.
- Tack. - Nästa? - Jag kan hoppa in.
Charles Percy, South Dakota. Jag vill bli traumakirurg.
Eller kanske kärlkirurg. Eller...
- Jag vet inte riktigt. - Du får gott om tid att överväga det.
- Nästa? - Här! Jackson Avery, från Boston...
Vänta lite. Som i Harper Avery?
Ja, faktiskt. Hur som...
Du är född till det här.
- Känner du urologen Catherine Avery? - Ja. Skriver du upp det?
- Hon är otrolig. Ska du bli urolog? - Nej, hjärtkirurg. - Räcker det?
Jag kan berätta! April Kepner, från Ohio.
Jag älskar havet, men inte regnet.
Jag vill specialisera mig inom nåt som ger mig tid att ha barn.
Plastik, urologi...
Vi pratar om skademekanismer. Om vad orsaken är.
Sanningen är den att det är en myt.
Alla skador har inte en enda bakomliggande orsak.
Det är en enkel skilsmässa.
Är det här vad du vill?
Är det verkligen det?
Det som skadar oss är kumulativt och sker över tid.
Vi tar emot slag efter slag, chock efter chock-
- och en smärtsam smäll efter en annan.
- Var det nåt mer? - Nej, det var allt.
Okej.
Även om vi vet vad som hände är det inte säkert att det går att åtgärda.
Kan jag ångra mig?
Timothy och jag har grälat. Det var nog mitt fel.
Med den där käften, så... Det hör till.
Ni lär ha samma gräl i 50 år, men låt det inte ta över.
Äktenskap är alltså knepigt, men inte värre än syra i ansiktet?
Precis. Fyra år med den där käften!
Ändå ska du föra mig till altaret. Du har hållit allt du har lovat.
Tack.
- Jag beklagar skilsmässan. - I dag handlar bara om dig.
Nu ska vi få dig gift.
Till dig.
Man kan inte få alla sår att läka. Det är okej. Det måste jag tro.
Hej! Jag visste inte vad du ville ha, så jag skaffade lite av allt.
Champagne, tequila, pinot noir... Det är bara att välja.
- Nej tack. - Va? Har du redan börjat dricka?
- Är du full? - Va? Jag är... hungrig, kanske.
Du har skrivit på skilsmässopapper och vill inte supa.
Är du gravid, eller?
Va?
Åh, April...
Att nåt inte tycks gå att laga...
Enligt testet jag tog i morse, så... Ja, faktiskt.
Jag är nog det.
...betyder inte att det är trasigt.