Kroppen er en samling muligheder.
Hver gang vi skærer i den, må vi træffe en lang række valg.
Nogle valg træffes for en.
Du behøver ikke banke på. Godmorgen, har du sovet godt?
Jeg gider ikke sove på sofaen mere.
- Nej, vi har en dejlig seng. - Jeg har været flink, April.
Jeg bad dig om at finde et nyt sted at bo i sidste uge, men du nægter.
- Vi har jo et sted at bo. - Jeg booker et værelse på Archfield.
I aften hjælper jeg dig med at pakke-
- og i morgen vågner jeg op alene i min seng.
I medgang og modgang, Jackson. Medgang og modgang.
Men for det meste handler kirurgi om at vælge sit eget eventyr.
Jeg er her.
Jeg ved godt, at du er sur. Det må du virkelig undskylde. Vi kan køre nu.
Er Amelia her ikke?
Det er hende, der er forsinket.
Jeg tog posten. Din kontrakt er vist der.
- Kom nu. Jeg er den gode søster. - Jeg er den gode søster.
Chef for almen kirurgi. Hurra...
Hold op! Jeg er jo her.
Okay.
- Er du nøgen? - Åh gud!
- Ikke meget længere. - Går du ikke med trusser?
- Nej, hun vil trække vejret. - Sidder du med bar røv i min nye bil?
- Er I færdige med at glo? - Mine børn sidder deromme.
De slikker jo ikke sæderne. Gør de?
- Det sagde hun bare ikke. - Kør nu bare.
Hvis jeg ikke ville bevare planeten, ville jeg aldrig køre sammen med jer.
- Meredith har fået sin kontrakt. - Tre kvindelige chefer!
Sådan! Vi er de kvindelige chefer.
Tag bh på! Hvad var det?
- Hvad? - Du lavede en grimasse.
- Jeg lavede ikke nogen grimasse. - Jo. Du så sådan ud.
- Nej, det tror jeg ikke. - Du lavede en grimasse.
- Sadie. Hvad så? - Må jeg komme hjem nu?
- Har du lavet stort? - Alex... Jeg spiser og går omkring.
- Jeg går glip af hele 3. klasse. - Du kan gå, når du har lavet stort.
- Og kald mig ikke Alex! - Dr. Karev, hvis jeg må komme hjem.
- Nu laver du grimasser igen. - Vel gør jeg ej.
Der er en fest. En, jeg kender, skal giftes. Ethan.
- Ethan skal giftes. - Hvad?
Maggies eks fra radiologisk? Lækker røv, selv i lægeuniform.
De datede i et halvt år sidste år. Du var væk...
Er du inviteret til din eks' bryllup? Det er uforskammet.
- Maggie, er alt vel? - Hvad mener du?
- Ethan. - Hvad? Nå...
Fedt for Ethan. Jeg er da ligeglad. Jeg har en operation.
Hun er ikke ligeglad.
Træk vejret.
Laurie og Mason... hvordan går det?
- Godt. - Nej, jeg går i stykker.
- Må jeg se scanningen? - Afslør ikke kønnet.
- Overraskelsen var vel tvillinger? - Ja.
De lader til at slås om, hvem der skal ud først.
Bip Karev, akut. Vi skal nok få dem ud.
- Dr. Karev, jeg skulle finde dig. - Ja, du er med mig i dag.
- Børneafdelingen? - Er det dårligt?
- Nej. - Hader du børn eller hvad?
- Nej, jeg hader ikke børn. - Hvad er problemet så?
Pædiatri interesserer mig ikke.
Så fik jeg børnehaderen. Tak, Mer! Hent prøvesvarene.
- Mød mig på fødeafdelingen. - Jeg hader ikke børn!
- Kom så! - Pres!
- En pige. - Jeg er her.
- Må vi se? - Den næste er på vej.
- Vi skal... - Tillykke. Jeg er dr. Karev.
- Okay, Laurie. - Seks på apgar-skalaen.
- Gulsot og vejtrækningsproblemer. - Giv neonatal besked.
Kom, Laurie. Pres, pres! Det blev en dreng.
- Har du dem? - Vi ses på røntgen.
- Må vi holde dem? - Ikke endnu.
De ser ud til at have gulsot. Karev skal lige undersøge dem.
- Hvornår opdagede du det? - I morges.
- Hvordan har du det? - Jeg har lyst til at kaste op.
- Hvad har Alex sagt? - Jeg har ikke sagt det til ham.
- Det er du nødt til. - Er jeg?
- Ja, du er nødt til at tale med ham. - Ja.
- Drengen er i CT-2. - Kom nu.
- Hvad nu? - Nyfødte tvillinger.
- DeLuca hader børn. - Hvad har du imod børn?
- Jeg hader ikke børn. - DeLuca hader børn.
- Vi kan tage fejl. - Angående hvad?
Kan vi tjekke pigens nu?
- Jeg hader faktisk ikke børn. - Ti nu stille!
For fanden da!
- Hvad skete der lige? - Kan du se det der?
Drengen har en tumor på leveren. Det har pigen også.
Det giver hjertesvigt.
De skal nu fortælle forældrene, at deres nyfødte børn er døende.
GREYS HVIDE VERDEN
- Begge to? De er jo lige født. - Det må være en fejl.
- Man fødes da ikke med kræft. - Man ser levertumorer hos børn.
Den er meget aggressiv og rammer nyre, hjerte og lunger.
- Jeg foreslår levertransplantation. - Vi ville ikke vide kønnene.
- Vi ville overraskes. - Det er ikke jeres skyld.
- Det ville ikke være blevet opdaget. - Så så...
- Hvad gør vi nu? - Vi prøver at finde donorer.
- Kan vi være donorer? - Ja, I vil blive testet.
- Ja. - Det gør vi med det samme.
Warren og DeLuca, sørg for, at det sker.
De er i meget gode hænder. Dr. Karev er fantastisk.
- Hej. - Hej.
- Hvad er der? - Ikke noget.
- Vil du gerne have børn? - Jeg...
Jeg er ikke... nej.
Ja. Nu...?
Eller en dag? Hvad ved jeg? Er det noget du vil nu eller en dag?
Svar nu bare ja eller nej.
- Hvad foregår der? - Ikke noget.
Jeg... ikke noget.
Du er afdelingschef. Vil du lige se på min kontrakt?
- Og se, om der er noget galt? - Gerne.
- Der er den. Grimassen. - Hvilken grimasse?
Maggie lavede også en grimasse.
Hvorfor får min kontrakt folk til at lave grimasser?
Jeg kan ikke lide at tale om penge.
Vi taler ikke om penge. Gør vi det?
Du får en ret lav løn. En meget lav løn.
Hvad får dig til at tro det?
Jeg tjener meget mere. Meget mere. Vildt meget mere.
Hvor meget? Giv mig et tal.
Kan hun ikke være rationel? Men hun vil ikke høre på mig.
Nu har hun valgt at slå lejr i min stue.
Jeg hjælper Robbins i dag, og Karev har tvillingerne, så jeg...
Ja, selvfølgelig. Gå bare.
Hvis du gerne vil væk eller mangler et sted at sove...
Nej, glem det. Tak, men hun ryger ud i aften.
Hvis jeg skrider, så vinder hun. Hun skal ikke vinde min stue.
Nu lyder jeg ikke rationel.
- Pigen har nyresvigt. - Drengens lunger strejker.
Jeg håber, forældrene matcher.
Jo talte om børn i dag. Er det sådan, det fungerer?
Vågner æggestokkene op, når man flytter sammen?
Du bliver en god far. Dine børn bliver frække, uartige og søde.
Jeg troede bare ikke, at vi var nået dertil endnu.
- Jeg troede ikke, at hun var... - Alex?
- Hvad? - Tænk, hvis I allerede er der.
Tænk, hvis hun er gravid og vil vejre stemningen.
Hvorfor siger du sådan?
Vi har testet forældrene.
Mason, du matcher børnene.
Gudskelov.
Det er vel godt, ikke? I ser ikke glade ud...
Laurie, du matcher desværre ikke.
- I kan vel dele min? - Nej.
- Den del, vi tager... - Vi skal bruge to donorer.
Hvad sker der, hvis vi ikke finder en til? Dør det ene barn så?
- Vi må krydse fingre for... - Det vil jeg ikke!
- Jeg kan da ikke vælge! - Rolig, det løser sig.
- Nej! Du kan i det mindste hjælpe. - Det er ikke din skyld.
Det er helt klart ikke min skyld. Du ville ikke kende kønnet.
- Det ville ikke gøre nogen forskel. - Det ved vi ikke!
Jeg kunne måske have gjort noget.
- Jeg kan ikke hjælpe dem. - Skæld ikke mig ud, fordi jeg kan.
- Det er ikke min skyld. - Så vælg, hvem der skal dø.
Det afgør jeg.
I kan ikke træffe sådan et valg. Det er derfor, jeg er her.
Det stærkeste barn, der har bedst chance for at overleve, får leveren.
Og det andet...?
Det får den næste lever.
Vi gør, hvad vi kan for at finde en donor.
Resten er op til mig.
- Gjorde Bailey det mod dig? - Ja, tænk at hun er sådan.
Det skyldes, at du er rekrutteret internt.
Det handlede ikke om penge. Hun havde brug for mig.
- Jobbet var en gave fra oven. - Drop det.
Du har fortjent det job. Du må gå ind og genforhandle kontrakten.
- Jeg har allerede skrevet under. - Kræv det, du fortjener.
Det gør mænd konstant. De går ind, retter på sjoveren og kræver penge.
Jeg gjorde det rigtig godt. Jeg tjener... meget mere.
Ja, det nævnte du.
Hvad er det værste, der kan ske? At de siger nej?
- Så tager jeg mit gamle job. - Det går ikke.
Du må skifte hospital. Måske endda delstat.
- Maggie, hvad synes du? - Spørg ikke mig.
Jeg træffer dårlige beslutninger. Jeg kunne have sex lige nu.
Jeg datede ham i seks måneder. Det er en investering.
- Hvad? - Ethan.
Han var sjov, sød og sexet. Ikke?
- Jo. - Lækker røv.
- Aner det ikke. - Empirisk sexet.
Og i sengen...!
Han vandt både talentjagten og længdespringet, hvis I forstår...
Men han spyttede, når han talte og sagde "Alt-heimers", ikke Alzheimers.
Jeg kedede mig og lod det dø ud.
I løbet af seks måneder finder han en, han vil dele sit liv med!
- Den slags kan godt ske. - Jeg træffer dårlige beslutninger.
Jeg lader alle mine broer brænde. Med Ethan og Dean...
Gud... det har jeg gjort med hele mit liv.
En dag ville jeg vide mere om min mor.
Nu bor jeg i hendes hus med hendes datter og arbejder med min far.
Jeg efterlod et liv og en familie, der ikke eksisterer mere.
Mine forældre er blevet skilt og har solgt huset.
Min mor bor på Hawaii. Jeg har ikke noget hjem.
Jeg kom hertil i et rumskib-
- og jorden sprang i luften bag mig. Jeg kan ikke rejse tilbage.
Nu er jeg her med jer rumvæsener, selv om jeg er rumvæsenet.
Jeg er ensom, og ingen vil have mig.
- Det vil vi. - Jeg kan jo ikke gå i seng med jer.
- Nej. - I er cyloner!
Det her er Galactica!
Jeg kan rigtig godt lide hende. Så er jeg ikke den tossede søster.
Hvad tror I, hun får i løn?
- Hvorfor gør du det der? - Fordi folk spiser aftensmad.
- Ikke når de flytter. Du bør pakke. - Jeg flytter ikke. Jeg giver ikke op.
Jeg kan godt tage sofaen, men det her er mit hjem.
Det er mit hjem. Jeg hader, at du tvinger mig til at sige sådan.
Mit navn står på legekontrakten. Du flyttede ud.
Jeg flyttede ikke ud. Jeg rejste bort, og nu er jeg tilbage.
Jeg er ked af, at jeg ikke var her, da du havde brug for mig.
- Men hvis vi fik plads... - Ja, tak!
Lige nu vil jeg bare spise min burrito og gå i seng.
- Jeg har lavet aftensmad. - Kogt kanin?
Du lyder skør. Jeg føler mig som et gidsel-
-hvor kidnapperen forfølger mig.
Ved du, hvad det kaldes? Ægteskab!
Man skrider ikke bare. Man holder ikke bare op.
Jo.
Ved du, hvad det kaldes? Skilsmisse.
- Hvad? - Jeg får skiftet låsen i morgen.
Jeg tager et brækjern med hjem!
Kan du høre dig selv?
To børn, to tumorer, en lever...
Hvordan skal Karev kunne træffe det valg?
Han prøver at undgå det ved at finde endnu en donor.
- Ring til centret. - Han ringer til donorcentret.
- Ring til alle hospitaler. - Han ringer til alle hospitaler.
Så undersøger han børnene for at opdage eventuelle defekter-
- og se, hvilket barn der virker stærkest.
Han tager alle prøver og gennemgår prøvesvarene igen og igen-
- i jagten på eventuelle andre problemer-
- som nyreskader eller hjerteproblemer.
- Han håber at finde nogle fejl. - Jeg er her.
Hvis han er kvik, så beder han en om at dobbelttjekke alt.
Så fokuserer han på tumorerne.
- Hvor langt væk sidder tumoren? - 8 mm.
Jeg ved godt, jeg lige har ringet, men tiden er meget knap.
Han tjekker og dobbelttjekker alt-
- for at se, om tumoren har spredt sig til andre dele af kroppen.
Man giver ikke op, før man har et svar.
- Hvad kan jeg gøre? - Tjek prøvesvarene.
Det kan ikke passe. Alle prøvesvar er identiske.
Begge tumorer forårsager nyresvigt.
- Pigens tumor er større. - Drengens invaderer levervenen.
Den ene er for stor, den anden er for kompliceret.
Du har brug for mad, et bad og søvn.
Du trænger til en pause. Jeg mener det. Kom...
Ring til donorcentret igen.
Hej.
- Har du arbejdet hele natten? - Ja.
Jeg skal snart derhen igen. Jeg skal bare lige sove lidt.
Kan vi tale sammen?
Ja.
Okay.
- Er du...? - Jeg fandt den her.
Mens jeg pakkede ud... Jeg ved godt, at det ikke kommer mig ved.
Jeg kunne ikke lade være med at læse det.
- Har du børn? - Nej, de er embryoer.
- Med Izzie? - Izzie ville fryse sine æg ned.
De skulle være befrugtede. Det er det hele.
- "Det hele"? - Så forlod hun mig. Smid det ud.
Ville du gerne have børn med hende?
Det ved jeg ikke. Det er... Det er for 100 år siden.
Jeg spørger, for da jeg spurgte, om vi skulle flytte sammen-
- glædede du dig til et liv sammen med mig, men sagde intet om børn.
Du sagde: "Vi kan måske anskaffe os en hund."
- Vil du gerne have en hund? - Jeg vil vide, hvor vi står.
Vi elsker hinanden, men når jeg tænker fremad...
Du har måske allerede en flok Izzie-børn, der ligner dig...
- Hvorfor taler vi om det nu? - Er jeg bare en anskaf-en-hund-pige?
Jeg spekulerer på, hvad du vil.
Jeg fik aldrig børn med Izzie. Jeg leverede bare i en kop.
Men du ville gerne. Hun var værd at få børn sammen med.
Når jeg spørger dig om det, så siger du: "Det ved jeg ikke. Måske."
- Hun var min kone. - Netop. Hvad er jeg?
Hun havde kræft. Det var hendes eneste chance.
Skal jeg have kræft, før du ved, om du vil satse med mig?
- Og nu går du? - Ja.
Det kommer ikke dig ved.
Jeg vil ikke tale om børn, som jeg ikke har med Izzie eller dig!
Jeg har ansvaret for to små spædbørn. Det er rigeligt her og nu.
Hej. Hvordan forhandlede du din kontrakt?
Hvad tilbød de dig? Du kom jo fra en privat klinik.
Hvor meget fik du i løn der? Jeg sladrer ikke.
Hvis et af dine børn skulle dø, hvilket et ville du så vælge?
Bailey, fordi han holdt mig vågen. I morgen er det måske Zola. Hvorfor?
Jeg har to nyfødte med leverkræft, og kun en kan overleve.
- Den anden overlever ikke dagen. - Vi må tage alle prøver.
Det er sket. De giver intet svar.
Lige nu er de bare børn. Skal drengen eller pigen overleve?
Alex, du må stole på din mavefornemmelse.
Hvis jeg havde været et af de børn, ville jeg ikke satse på mig selv.
Jeg ville have set en misbruger eller en hjemløs eller...
Jeg ville ikke have troet, at jeg ville sidde her.
Hvad, hvis den ene bliver morder og den anden kurerer Alzheimers!
Det er ikke dit problem. Det er som at opfostre egne børn.
De bliver sig selv. Vi kan kun bane vejen for dem.
Tvillingernes lunger er væskefyldte. Tiden er gået.
Nej, jeg træffer ikke valget. Det må Bailey gøre.
- Hun er chef, ikke mig. - Hvad laver du, Alex?
Jeg har set på med beundring, mens du har hjulpet de to børn.
Kan du huske vores første rigtige samtale?
Vi havde hentet et organ fra et barn, der lige var død.
Du var sur. Du troede ikke, at jeg gik op i det, men jeg tænkte:
"Han kan faktisk det her."
"Han går op i sit arbejde. Han har det lille ekstra."
Det vidste jeg den dag, Alex. Og i dag...
...har jeg været så stolt af dig.
Du kan ikke overdrage beslutningen. De har brug for dig. Du kan godt.
Hvis Bailey gør det, kan du ikke se dig selv i spejlet.
Du vil altid spekulere på, hvilken læge du kunne være blevet.
Det er en del af jobbet, Alex. Det er derfor, man får den høje løn.
Mason, det her er dr. Bailey. Hun skal tage en del af din lever.
- Hvem får den? - Resultatet er ikke entydigt.
Jeg skal kigge på tumorerne for at træffe en beslutning.
- Er det nødvendigt? - Ja, for at træffe det rette valg.
Ellers kan vi miste dem begge. Og det haster.
Vent. De har ikke fået navn. Vi må give dem et navn.
- Hun ligner en Emma. - Ja.
Hej, Emma.
- Daniel. - Emma og Daniel.
- Hvad har du imod børn? - Intet. Jeg hader ikke børn.
Det er ikke børnene, men forældrene.
Jeg var ambulanceredder før. Det er derfor, jeg blev læge.
Min anden tur var en bilulykke. Kvinden foran blødte fra halsen.
Hun holdt sit lille døde barn i favnen. Hun ville ikke slippe.
Jeg prøvede at standse blødningen, men hun holdt fast og græd.
Lydene fra hende...
Jeg tænkte: "Hun kommer til at græde sådan resten af sit liv."
Da besluttede jeg mig for, at pædiatri ikke er mig.
Det skyldes ikke børnene. Jeg vil ikke have det ansvar for forældrene.
Det er muligt, jeg er en elendig læge eller et svagt menneske-
- men jeg må vel selv afgøre, hvad jeg er bedst til?
Må jeg ikke afgøre, hvilken slags læge jeg skal være?
Jo, det må du. Det skal du.
Skalpel.
Flere kompres... Det var det, jeg ville se.
Okay, vent lidt.
Træk lidt mere tilbage. Fint, hold den der.
- Kan du se, hvor...? - Ja.
Ja.
- Hvad siger du? - Okay.
- Leveren går til Emma. - Godt. Værsgo.
Du skal foretage transplantationen. Jeg vil prøve at redde Daniels lever.
Så køber vi lidt tid.
- Kan han overleve? - Nej, sikkert ikke.
Men hvis jeg ikke prøver, så dør han. Jeg vil give ham en chance.
Træk her. Jeg skal se mere. Mere blod, tak.
- Okay. - Karev satser stort.
- Sug. - Hvorfor rynker du dine bryn?
Du af alle mennesker, vores første kvindelige kirurgichef-
-ville kæmpe for kvinders løn.
- Meredith. - Hvis du ikke...
Jeg kan ikke diskutere andres løn.
- Hun fortjener mere. - Ja.
Antyd ikke, at jeg ikke er på mine kvindelige kollegers side.
Du har aldrig været 1,50 m høj-
- og er blevet kaldet "tøs" af mandlige kolleger.
Jeg er feminist, men jeg er også Greys mentor.
Jeg har lært hende alt væsentligt. Nu hvor jeg er chef-
-så må hun udnytte det, hun har lært.
Jeg vil ikke spendere penge, som ingen beder om.
Du har holdt hånden over hende, siden Derek døde. Det nægter jeg.
Hun må selv klare det. Så hun ved, at hun godt selv kan.
Næste gang hun snubler, er du der måske ikke.
Hun skal kæmpe for sig selv.
Kan jeg få mere blod?
Okay.
Sådan ser en feminist ud... sir.
- Hvordan har pigen det? - Godt.
Hendes nyrer ser fine ud. Hvordan går det her?
- Fik jeg det hele med? - Det meste.
Det er meget tæt på. Godt, nu skal jeg bare...
Sug. Sug. Levervenen lækker.
Klemme.
Okay... kom nu.
- Var det forkert at fjerne tumoren? - Nej, det var korrekt og modigt.
Det ville være sket under en transplantation.
- Han valgte den rigtige tvilling. - Klemme.
Klarede du det? Du klarede det.
Pis. Hjertestop. Epinefrin og 50 ml blod!
- Kom nu. - Blodtrykket falder. Bradykardi.
- Giv 0,8. Kom nu. - Du havde ham jo.
- Han kan ikke redde ham. - Nej.
- Jeg lukker igen. - Du har jo hjerteslag.
- Det varer ikke ved. - Skal vi give mere epinefrin?
- Hjertet er for svagt. - Du kan da ikke bare stoppe.
Der er ikke mere at gøre.
Vi kan kun vente.
Alex...
Du har en smuk datter.
Operationen gik godt. Og hun kommer sig fint.
Laurie, vi gjorde alt, hvad vi kunne for at redde drengen.
Men desværre var tumoren for stor. Det gør mig meget ondt.
- Hvad drejer det sig om, Grey? - Vi må tale om min kontrakt.
Du sagde, at jeg fortjente at være chef for almen kirurgi.
Jeg var taknemmelig.
Men jeg har fortjent stillingen og knoklet for at få den.
Men jeg skal også føle, at jeg er noget værd.
- Det her er ikke nok. - Har du et forslag?
Ja.
- Det sørger jeg for. Var det alt? - Ja, det var alt.
Godt. Tak.
- Grey? - Ja?
Flot arbejde.
Dr. Karev!
- Har du lavet stort? - Ja.
- Så udskriver vi dig. - Ja!
Tak... fordi du ikke skiftede låsen.
Det udartede sig lidt i går.
Måske passer det, at jeg er lidt skør. Men er det virkelig skørt-
- at prøve at redde det, der betyder allermest for én?
Jeg elsker dig og hvis...
Når man stilles over for svære valg, så er det op til én selv.
Hvad kan du leve med?
Hvad kan du slippe?
Der er håndklæder på badeværelset. Mangler du andet?
- Nej, det er fint. Tak. - Godt.
Det er kun en nat.
- To til. - Okay.
Værsgo.
Dr. Pierce. Jeg tager bare et glas på vejen hjem.
Fint. Jeg har ikke noget hjem. Min planet er eksploderet.
- Jeg hader faktisk ikke børn. Jeg... - En omgang til?
- ...hader, når de dør. - Det gør jeg også.
Må jeg spørge om noget?
Hvorfor lader folk os træffe de vigtigste beslutninger i deres liv?
Man er jo kun et menneske. Pludselig får vi et kæmpe ansvar...
- Du har flotte øjne. - Tak.
Man skal bestemme-
-hvad man vil dø for.
- Alt vel? - Ja.
- Angående i går... - Det kom jo ikke mig ved.
Det er ikke det, og så alligevel.
Jeg bliver vred, og du bliver uforudsigelig.
Det bliver du, når du tror, at nogen måske forsvinder.
Sådan er det bare.
- Okay. - Jeg går ingen steder.
Og... hvis du gerne vil have børn...
...så kan jeg være klar til det.
Jeg er klar. Lad os komme i gang!
- Lad os lave et barn lige nu. - Er du bindegal?
Vi skal ikke have et barn nu. Vi arbejder alt for meget.
Vi har ikke været ude at rejse.
Og hvad med den der hund? Nej, spar dig!
Vi skal ikke lave et barn. Nej!
Valget er dit.
GREYS HVIDE VERDEN