Kroppen är en samling möjligheter.
Varje gång vi skär i den måste vi fatta beslut.
Vissa val görs åt en.
Du behöver inte knacka. God morgon, hur har du sovit?
Jag tänker inte sova på soffan mer.
- Nej, vi har en fin säng. - Jag har varit snäll, April.
Jag bad dig i förra veckan att hitta ett nytt boende. Du vägrar.
- Vi har ju ett boende. - Jag bokar rum åt dig på Archfield.
I kväll hjälper jag dig att packa-
- och i morgon vaknar jag ensam, i min säng.
I ljusa dagar och mörka, Jackson. Ljusa och mörka.
Men för det mesta innebär kirurgi att välja sitt eget äventyr.
Jag är här.
Jag vet att du är arg. Jag är hemskt ledsen. Vi kan åka nu.
Är inte Amelia här?
Det är hon som är sen!
Jag tog posten. Ditt avtal är där.
- Kom igen. Jag är den bra systern! - Jag är den bra systern.
Chef för allmänkirurgin. Hurra!
Tyst! Jag är här.
Okej.
- Är du naken? - Herregud!
- Inte länge till. - Har du inga trosor?
- Hon gillar att andas. - Är din rumpa naken i min bil?
- Har ni tittat klart? - Mina barn sitter där bak.
De ska inte slicka på sätena. Gör de det?
- Herregud! - Kör, nån gång!
Om jag inte ville bevara planeten skulle jag aldrig samåka.
- Meredith har sitt avtal. - Tre kvinnliga chefer!
Snyggt jobbat! Vi är kvinnochefssystrarna!
- Ta på dig behå! - Vad var det?
- Vad? - Du grimaserade.
- Jag grimaserar inte. - Jodå. Du såg ut så här.
- Nej, det tror jag inte. - Du grimaserade.
- Sadie! Vad händer? - Får jag gå hem?
- Har du bajsat än? - Alex, kom igen! Jag äter och går.
- Jag missar ju hela trean! - När du bajsar får du gå.
- Och kalla mig inte Alex! - Dr Karev, om jag får åka hem.
- Du grimaserar igen. - Jag grimaserade inte.
Det är fest. Nån jag känner ska gifta sig. Ethan.
- Ethan ska gifta sig. - Va?
Maggies ex? Från radiologen. Snygg häck, även i läkarkläder.
De dejtade i ett halvår i fjol. Du var borta...
Bjöd nån in dig på ditt ex bröllop? Det är ju oförskämt!
- Maggie, hur känns det? - Vilket?
- Ethan. - Va? Äh!
Kul för Ethan! Vem bryr sig? Jag har en operation!
Hon är upprörd.
Andas.
Laurie, Mason! Allt väl?
- Bara bra! - Nej. Jag går sönder.
- Får jag titta? - Säg inget om könet!
- Överraskningen var väl tvillingar? - Ja.
De verkar bråka om vem som ska komma ut först.
Sök Karev, akut. - Vi ska få ut barnen.
- Dr Karev, jag skulle hitta dig. - Du är med mig.
- Pediatrik? - Är det dåligt?
- Nej. - Hatar du barn, eller?
- Nej, jag hatar inte barn. - Vad är problemet, då?
Pediatrik intresserar mig inte.
Hon gav mig barnhataren. Tack, Mer! - Hämta mina analyser.
- Träffa mig på BB. - Jag hatar inte barn!
- Kom igen! - Krysta!
- En flicka. - Jag är här.
- Får vi titta? - Nästa är på väg.
- Vi måste... - Grattis. Jag är dr Karev.
- Okej, Laurie. - APGAR är 6.
- Barnet har gulsot. - Beställ kateter och respirator.
Okej, Laurie, krysta! Krysta! Det blev en pojke.
- Har du dem? - Vi ses i röntgen.
- Får vi hålla dem? - Inte riktigt än.
Barnen verkar ha gulsot. Karev ska undersöka hur de mår.
- Oj. När upptäckte du det? - I morse.
- Hur känns det? - Jag vill kräkas.
- Vad har Alex sagt? - Jag har inte pratat med honom.
- Du måste. - Måste jag?
- Jo, du måste prata med honom. - Jag vet!
- Pojken är i andra salen. - Kom igen.
- Vad nu? - Nyfödda tvillingar.
- DeLuca hatar barn. - Varför det?
- Jag hatar inte barn! - DeLuca hatar barn.
- Vi kan ha fel. - Om vad?
Ska vi kolla tjejens?
- Jag hatar faktiskt inte barn. - Tyst med dig!
Helvete! Helvete!
- Vad hände? - Ser du det där?
Pojken har en levertumör. Tjejen också.
Det ger hjärtsvikt. Det som hände är-
- att de måste berätta för föräldrarna att deras nyfödda barn är döende.
- Båda två? De är ju nyfödda. - Det måste vara ett misstag.
- Man föds ju inte med cancer. - Hepatoblastom är vanligt.
Den är väldigt aggressiv och drabbar njure, hjärta och lungor.
- Jag föreslår levertransplantation. - Vi ville inte veta könet.
- Vi ville bli överraskade. - Det är inte ert fel.
- Obstetrikern hade aldrig upptäckt det. - Det är ingen fara.
- Vad gör vi nu? - Vi försöker hitta donatorer.
- Kan vi fungera? - Vi kan testa er.
- Ja. - Vi gör det gärna.
Warren, DeLuca, se till att ordna det.
De är i väldigt goda händer. Dr Karev är skicklig.
- Hej. - Hej.
- Vad är det? - Inget.
- Vill du ha barn? - Jag...
Jag är inte... Nej.
Ja! Nu...?!
Eller nånsin? Jag vet inte. Är det nåt du vill, nu eller nånsin?
Svara bara ja eller nej!
- Vad tusan är det som pågår? - Inget!
Jag bara... Inget.
Du är enhetschef. Kan du titta på mitt avtal?
- Berätta om nåt verkar konstigt. - Okej.
- Där är den! Grimasen! - Grimasen?
Maggie gjorde också en grimas.
Varför får mitt avtal folk att grimasera?
Jag gillar inte att prata om pengar.
Det gör vi inte. Eller gör vi det?
Du får rätt låg lön. Väldigt låg.
Vad får dig att tro det?
Jag tjänar mycket mer. Alltså, mycket mer. Jättemycket mer!
Hur mycket då? Jag behöver en siffra!
Kan hon inte vara rationell? Hon lyssnar aldrig på mig.
Nu har hon valt att slå läger - i mitt vardagsrum!
Du, jag hjälper Robbins i dag, och Karev har tvillingarna, så jag...
Självklart! Gå, du.
Om du måste komma bort eller behöver nånstans att sova...
Nej, aldrig i livet! Tack, men hon åker ut i kväll.
Om jag sticker så vinner hon. Hon får inte vinna mitt vardagsrum!
Nu är inte ens jag rationell!
- Tjejen har njursvikt. - Pojkens lungor strejkar.
Hoppas föräldrarna matchar.
Jo började prata om barn i dag. Funkar det så?
Att när man flyttar ihop så vaknar äggstockarna?
Du blir en bra pappa. Dina barn blir fräcka, snuskiga och söta.
Jag trodde bara inte att vi var där än.
- Jag trodde inte att hon var det... - Alex?
- Vad? - Tänk om ni redan är där!
Tänk om hon är gravid och känner av stämningen.
Varför säger du så?
Vi har testat föräldrarna.
Mason, du matchar barnen.
Tack gode Gud.
Det är väl bra? Ni ser inte ut att tycka det...
Laurie, tyvärr matchar du inte.
- Ni kan väl dela på min bit? - Nej.
- Leverloben vi tar är... - Vi behöver två donatorer.
Vad händer om vi inte hittar en till? Dör ett av barnen då?
- Vi får hålla tummarna. - Det vill jag inte!
- Jag kan inte välja! - Det är lugnt.
- Nej! Du kan ju åtminstone hjälpa till. - Det är inte ditt fel.
Det är absolut inte mitt fel. Du ville inte veta könet.
- Det hade inte gjort nån skillnad. - Det vet vi inte!
Jag kunde kanske ha gjort nåt!
- Jag kan inte hjälpa dem! - Skäll inte för att jag kan det!
- Det är inte mitt fel. - Bestäm då vilket barn som ska dö.
Det avgör jag!
Ni behöver inte avgöra det. Det är därför jag finns här.
Det barn som är starkare och har bättre chanser får levern.
Och det andra...?
Det får nästa lever.
Vi gör allt vi kan för att hitta en donator.
Resten är mitt jobb.
- Gjorde Bailey så här mot dig? - Ja, tänk att hon är sån!
Det är för att du är en intern rekrytering.
Det handlade inte om pengar. Hon behövde mig.
- Jobbet var en gåva från ovan. - Sluta nu.
Du har förtjänat det där jobbet. Du måste omförhandla.
- Det går inte. Jag har redan skrivit på. - Kräv det du förtjänar.
Så gör män jämt. De går in, rättar till lemmen och kräver.
Jag gjorde det riktigt bra. Jag tjänar... mycket mer.
Ja, du nämnde det.
Vad är det värsta som kan hända? Att de säger nej?
- Då tar jag mitt gamla jobb. - Det går inte.
Du får byta sjukhus. Kanske byta delstat.
- Maggie, vad tror du? - Fråga inte mig.
Jag fattar dåliga beslut. Jag kunde ha haft sex just nu.
Jag dejtade honom i sex månader. Det är en investering.
- Va...? - Ethan.
Han var rolig, söt och sexig. Eller hur?
- Ja. - Fin rumpa.
- Ingen aning. - Empiriskt sexig.
Och sexet...!
Han vann både talangjakten och längdhoppet, om ni fattar...
Men han spottade när han pratade och sa "Alt-heimers", inte Alzheimers.
Jag blev uttråkad och lät det dö ut.
Inom sex månader hittar han nån som han vill dela livet med!
- Ja, sånt kan hända. - Jag fattar usla beslut.
Jag låter alla broar brinna upp. Med Ethan, med Dean...
Gud! Jag har gjort det med hela livet!
Jag undrade över min mamma.
Nu bor jag i hennes hus med hennes dotter och arbetar med min pappa.
Jag lämnade ett liv och en familj som inte finns längre.
Mina föräldrar har skilt sig och sålt huset.
Min mamma bor på Hawaii. Jag har inget hem.
Jag åkte i väg i ett rymdskepp-
- och jorden sprängdes, så jag inte kan åka tillbaka.
Nu är jag här med utomjordingarna. Fast jag är utomjordingen.
Jag är ensam och ingen vill ha mig.
- Vi vill. - Jag kan ju inte ligga med er!
- Nej. - Ni är cyloner!
Det här är Galactica!
Jag gillar henne. Nu är inte jag den galna systern.
Vad tror ni hon får i lön?
- Varför gör du så där? - För att folk äter middag.
- Inte när de flyttar. Du borde packa. - Jag flyttar inte. Jag ger inte upp!
Jag kan ta soffan. Det är mitt hem!
Det är mitt hem! Jag avskyr att du tvingar mig att säga sånt.
Lägenheten står på mig. Du flyttade ut.
Jag flyttade inte ut. Jag åkte bort. Nu är jag tillbaka.
Jag är ledsen att jag inte fanns här när du behövde mig.
- Men att få utrymme... - Ja tack!
Just nu vill jag äta en burrito och gå och lägga mig.
- Jag har lagat middag. - Kokt kanin?
Du låter galen. Jag känner mig som en gisslan-
-fast där kidnapparen förföljer mig.
Vet du vad det kallas? Äktenskap!
Man drar inte bara. Man släpper inte taget.
Jo då.
Vet du vad det kallas? Skilsmässa.
- Va? - I morgon låter jag byta låsen.
I morgon tar jag med en kofot!
Hör du dig själv?
Två barn, två tumörer, en lever...
Hur ska Karev kunna fatta ett sånt beslut?
Han lär försöka undvika det genom att hitta en donator till.
- Ring centret. - Han ringer donationscentret.
- Ring alla sjukhus. - Han ringer alla sjukhus i Seattle.
Sen undersöker han barnen för att upptäcka eventuella defekter-
- och se vilket som är friskare, på det hela taget.
Han låter göra analyser och nagelfar resultaten-
-på jakt efter andra problem-
-som njurskador eller hjärtproblem.
- Nu hoppas han hitta nåt fel. - Jag är här.
Om han är smart ber han nån dubbelkolla allt.
Sen blir det fokus på tumörerna.
- Hur långt bort är tumören? - 8 mm.
Jag vet att jag ringde nyss, men barnet har ont om tid.
Han kollar och dubbelkollar alla plåtar-
- för att se om tumören har nått andra delar av kroppen.
Man ger inte upp förrän man har ett svar.
- Kan jag hjälpa till? - Kolla analyssvaren.
Det är omöjligt. Alla resultat är identiska.
Båda tumörer ger njursvikt.
- Tjejens tumör är större. - Pojkens når levervenen.
Den ena är för stor, den andra är för invecklad.
Du behöver mat, en dusch och sömn.
Du behöver gå en sväng. Jag menar allvar. Kom igen!
Ring donationscentret igen.
Hej.
- Jobbat hela natten? - Ja.
Jag måste tillbaka snart. Jag ska bara sova lite.
Kan vi prata?
Visst.
Okej.
- Är du...? - Jag hittade den här.
Medan jag packade upp... Jag vet att det inte är min sak.
- Jag kunde inte sluta läsa. - Jaha, den här...
- Har du barn? - Nej! De är embryon.
- Med Izzie? - Izzie ville frysa sina ägg.
Hon behövde ha dem befruktade, bara.
- "Bara"? - Sen lämnade hon mig. Släng det!
Ville du ha barn med henne?
Jag vet inte. Det var... Det var för hundra år sen.
Jag undrar, för när jag frågade om du ville flytta ihop-
- såg du fram emot ett liv ihop, men du sa inget om barn.
Du sa: "Vi kan kanske skaffa hund."
- Vill du skaffa hund? - Jag vill veta var vi står.
Vi älskar varandra, men när jag tänker framåt...
Du kanske redan har en massa Izzie-barn som ser ut som du...
- Varför pratar vi om det nu? - Är jag bara en "skaffa hund" -tjej?
Jag undrar vad du vill.
Jag skaffade aldrig barn med Izzie. Jag kom bara i en mugg.
Men du ville göra det. Hon var värd att skaffa barn med.
När jag frågar dig om det, så säger du: "Jag vet inte. Kanske."
- Hon var min fru! - Precis. Vad är jag?
Hon hade cancer! Det var hennes enda chans.
Måste jag få cancer för att veta om du vill satsa?
- Ska du gå nu? - Ja.
Det är inte din sak.
Jag tänker inte prata om barn som jag inte har med Izzie eller dig.
Jag har två barn på sjukhuset. Det räcker som ansvar just nu!
Hej. Hur förhandlade du fram ditt avtal?
Vad erbjöd de dig? Du kom ju från en privat klinik.
Hur mycket fick du i lön där? Jag ska inte skvallra.
Om ett av dina barn måste dö, vilket väljer du?
Bailey, för han höll mig vaken. I morgon är det kanske Zola. Hur så?
Jag har två nyfödda med levercancer och bara en lever.
- Det andra överlever inte dagen. - Vi får göra alla tester.
Jag har gjort dem. De ger inget svar.
Nu är de bara barn. Ska pojken eller flickan överleva?
Alex, du får lita på dina instinkter.
Om jag hade varit ett av barnen hade jag inte trott på mig själv.
Jag hade sett en knarkare eller en uteliggare eller...
Jag hade inte trott att jag skulle hamna här.
Tänk om den ena blir mördare eller den andra botar Alzheimers!
Det är inte ditt problem. Det är som att uppfostra barn.
De kommer att bli som de är. Vi kan bara bana väg för dem.
Tvillingarnas lungor är vätskefyllda. Tiden är ute.
Nej, jag tänker inte fatta beslutet. Bailey får avgöra saken.
- Hon är chef, inte jag. - Vad gör du, Alex?
Jag har sett på med beundran medan du har hjälpt barnen.
Minns du vårt första riktiga samtal?
Vi hämtade ett organ från ett barn som hade dött.
Du var sur. Du trodde att jag inte brydde mig, men jag tänkte:
"Han klarar faktiskt av det!"
"Han bryr sig om sitt jobb. Han har det lilla extra."
Jag visste det då, Alex. Och i dag...
...har jag varit så stolt över dig.
Du får inte lämna över beslutet. De behöver dig. Du klarar det.
Om Bailey gör det kommer du att skämmas.
Du kommer alltid att undra vilken sorts läkare du hade kunnat bli.
Det här hör jobbet till, Alex. Det är därför man får så hög lön.
Mason, det här är dr Bailey. Hon ska ta en bit av din lever.
- Vem ska få den? - Resultaten var inte entydiga.
Jag måste titta på tumörerna för att kunna fatta beslutet.
- Måste du det? - Ja, för att fatta rätt beslut.
Annars kan båda dö. Det är väldigt bråttom.
Vänta! De har inte fått namn. Vi måste ge dem namn.
- Hon ser ut som en Emma. - Ja.
Hej, Emma.
- Daniel. - Emma och Daniel.
- Vad har du emot barn? - Inget! Jag hatar inte barn.
Det är inte barnen, utan föräldrarna.
Jag körde ambulans förr. Det är därför jag blev läkare.
Mitt andra jobb var en bilolycka. Kvinnan i framsätet blödde ur halsen.
Hon höll i sitt barn, som hade dött. Hon vägrade släppa taget.
Jag försökte stoppa blödningen, men hon höll taget och grät.
Ljuden hon gjorde...
Jag tänkte: "Hon kommer att gråta resten av sitt liv."
Då bestämde jag mig för att undvika pediatriken.
Det är inte på grund av barnen. Jag kan inte ta mig an föräldrarna.
Jag kanske är en dålig läkare eller en svag människa-
- men jag får väl själv avgöra vad jag passar bäst för?
Får inte jag bestämma vilken sorts läkare jag ska bli?
Jo, det får du. Det måste du.
Skalpell.
- Fler kompresser... - Det var det jag ville se.
Okej, vänta lite.
Dra undan lite mer. Bra, håll den där.
- Ser du var...? - Ja.
Ja.
- Vad tror du? - Okej.
- Levern går till Emma. - Okej, varsågod.
Du får göra transplantationen. Jag ska försöka rädda Daniels lever.
Då köper vi lite tid.
- Kan han överleva? - Nej, troligen inte.
Men om jag inte försöker så dör han. Jag vill ge honom en chans.
Jag behöver se mer. Häng upp en till påse blod.
- Okej. - Karev drar en rövare.
- Sug. - Varför rynkar du på pannan?
Du av alla människor, vår första kvinnliga kirurgichef-
-borde kämpa för kvinnornas löner.
- Meredith. - Om du inte...
Jag kan inte diskutera andras löner.
- Hon förtjänar mer! - Ja.
Antyd inte att jag inte är på mina kvinnliga kollegors sida!
Du har aldrig varit 1,50 m lång-
- och blivit kallad "tös" av manliga kollegor.
Jag är feminist, men jag är också Greys mentor.
Jag har lärt henne allt väsentligt. Nu är jag chef-
-och hon måste utnyttja sina lärdomar.
Jag tänker inte ge bort pengar som ingen ber om!
Du har daltat med henne sen Derek dog. Jag vägrar.
Hon måste själv ta itu med det så att hon vet att hon klarar det.
En dag kanske inte du finns där när hon snubblar.
Hon måste själv kämpa.
Kan jag få mer blod?
Okej.
Så här ser en feminist ut... sir.
- Hur mår tjejen? - Hon är på barn-IVA.
Bra anastomos och njurarna svarade. Hur går det här?
- Fick jag med allt? - Det mesta.
- Det är väldigt nära. - Okej, nu måste jag bara...
Sug. Sug. Levervenen läcker.
En klämma till.
Okej. Kom igen!
- Var det fel att ta ut tumören? - Nej. Det var rätt och djärvt.
Det här hade hänt vid en transplantation.
- Han valde rätt tvilling. - En klämma till!
Klarade du det? Du klarade det!
Helvete! Hjärtstillestånd. - Ge epinefrin och 50 ml blod!
- Kom igen, vännen! - Blodtrycket sjunker. Bradykardi.
- Ge 0,8 genom röret. Kom igen! - Du hade ju honom!
- Han kan inte rädda honom. - Nej.
- Jag får stänga igen. - Du har hjärtslag.
- Det varar inte. - Ska vi ge mer epinefrin?
- Hjärtat är för svagt. - Du kan inte bara sluta!
Det finns inget mer att göra.
Vi kan bara vänta.
Alex...
Ni har en vacker dotter.
Operationen gick bra och hon återhämtar sig fint.
Laurie, vi gjorde allt vi kunde för att rädda pojken.
Tyvärr var tumören för stark. Jag beklagar verkligen.
- Vad är det om, Grey? - Vi måste prata om mitt avtal.
Du sa att jag förtjänade att vara chef för allmänkirurgi.
Jag var tacksam.
Men jag har förtjänat tjänsten och har slitit hund för att få den.
Jag måste känna mig värdefull.
- Det här räcker inte. - Har du ett förslag?
Ja.
- Det kan jag ordna. Var det allt? - Ja, det var allt.
Okej. Tack.
- Grey? - Ja?
Bra jobbat.
Dr Karev!
- Har du bajsat? - Jag har bajsat!
- Då skriver vi ut dig. - Ja!
Tack... för att du inte bytte låsen.
Det urartade lite i går.
Det kanske stämmer att jag är galen. Men är det verkligen galenskap-
- att försöka rädda det som är allra viktigast för en?
Jag älskar dig och om...
När du ställs inför svåra val är allting helt upp till dig.
Vad kan du leva med?
Vad kan du släppa?
Det finns handdukar i badrummet. Behöver du nåt mer?
- Nej, det är lugnt. Tack. - Okej.
Det är bara för en natt!
- Två till. - Okej.
Varsågod.
Dr Pierce! Jag tar bara ett glas på vägen hem.
Visst. Själv har jag inget hem. Min planet har exploderat.
- Jag hatar faktiskt inte barn. Jag... - En till?
- ...avskyr när de dör. - Jag också.
Får jag fråga nåt?
Varför låter folk oss fatta de viktigaste besluten i deras liv?
Man är ju bara en människa. Plötsligt får man ett stort ansvar...
- Du har vackra ögon. - Tack.
Man måste bestämma...
...vad man vill dö för.
- Allt väl? - Ja.
- Om i går... - Det var inte min sak.
Det är det inte, men det är samtidigt det.
Jag blir arg, och du blir oförutsägbar.
Du blir det när du tror att nån kan försvinna.
Så är det. Det får du vara.
- Okej. - Jag ska ingenstans.
Och... Om du vill ha barn...
Då kan jag vara redo.
Jag är redo. Nu kör vi!
- Vi gör ett barn - nu! - Är du helt galen?
Vi ska inte ha barn. Vi jobbar båda för mycket.
Vi har inte hunnit resa än.
Vad sägs om en hund? Nej, kom inte hit!
Vi ska inte göra barn. Nej!
Valet är ditt.