De fleste hader hospitaler, men ikke turnuslæger.
For dem er hospitalet et magisk og poetisk sted.
Maskinernes rytme. Tøjets knitren.
Det er et sted fyldt med løfter, spænding og overraskelser.
Et sted, hvor drømme kan gå i opfyldelse.
Se dem. De er så nye og naive.
De griner og snakker... De er ynkelige.
-Tænk, at vi var sådan. -Hvorfor stirrer de?
-Se ud, som om du har travlt. -Kom.
-Shane har ret. Bevar fokus. -På dine babser?
Sådan holder man dem sunde.
Min kusine troede, hun havde kræft. Det var bare en stor bums.
-Hvis du har brug for hjælp... -Nej!
-Er de stadig fremme? -Der er stuegang om fem minutter.
-Kysten er klar. -Gudskelov.
-Har du pædiatri? Vil du bytte? -Nej, du er besat af Karev.
Så må du tilbringe dagen i min skygge.
-Tag det ikke personligt. -Jeg bytter ikke.
-Jeg har Kepner. Jeg skal operere. -Kepner... hun er da nitten.
-Hun er sød ved os. -Ja, hun er nitten.
Jeg har Medusa. Vil nogen bytte?
-Nej. -Nej!
I kommer for sent. Jeg hader at vente. Hvem resumerer?
Det bliver vel mig.
Samantha Morgan er født med idiopatisk hjertesygdom.
Status 1B på donorlisten.
-Noget nyt? -Jeg ved, at det er hårdt at vente.
-Indimellem kan vi ikke gøre mere. -77 dage.
-Så længe har hun ventet. -Hun får et hjerte.
-Heldigvis er jeres datter er stabil. -Nej, jeg er...
Laura og jeg mødtes her. Min søn, Rhys, ligger der.
Vi er begge to enlige. Det er godt at have et par ekstra ører.
-Er det min tur? -Ja.
Rhys Rutstein, status 2 på listen, født med hjertekammerfejl.
Han har fået en shunt og har det godt.
-Du får nok Rhys hjem i næste uge. -Er det rigtigt? I næste uge?
-Rhys behøver ikke at vente her. -Hvor skønt, Noah.
Jeg tror ikke, at jeg er klar. Altså, det er jeg jo, men...
-Hjemme... uden læger... eller dig. -Det klarer du. I klarer det fint.
Vi kommer forbi igen senere.
Dr. Yang, har du læst den nye shuntartikel?
-Den viste en interessant statistik. -Nej.
Du får en kopi.
Jeg ville kalde hende Kedelig, men måske bliver det Kække.
Eller Doc.
Hej. Hold da op...
-Hvad kostede det? 5.000 dollar? -Det var en gave.
Fra farmand? Rolig nu, prinsesse.
-Værsgo. -Hvad er det?
Din opgave. Carter Kaynig på stue ni har slugt nogle farvekridt.
-Lader vi ikke naturen gå sin gang? -Der er gået otte dage.
Han har forstoppelse, og de kommer ikke ud.
-Skal jeg... -Påbegynd udgravningen, prinsesse.
Tag hellere uret af først.
-Dr. Kepner, jeg er klar. -Stop.
Den falske entusiasme gennemskuer jeg straks. Okay?
-Ordn dem efter mødedato. -Gerne.
-Er der et problem? -Nej, jeg håbede på en kirurgopgave.
-Bare vent. Det er Store Byldedag. -Hurra?
Her planlægger vi gerne alle fjernelser af bylder på samme dag-
-så en heldig kirurg skal skære i enorme bumser i 12 timer.
Det kaldes at skrælle. En bonderøv med en lommekniv kan klare det.
Kom med.
Mr Publer... mr Pewbler? Mr Poobler?
-Tager vi alle dem i dag? -Det er kun morgenens gruppe.
Slib lommekniven, Jethro.
Mrs Crossley får en pacemaker i dag. Hun bør kunne tage hjem senere.
-Hvad sagde de? -Jeg må komme hjem i dag.
-Han er døv på det ene øre. -Vi begynder snart.
-Det er ret enkelt. -Jeg vil ikke være her natten over.
-Ingen siger dig imod, min skat. -Vi ses snart.
Jeg bookede operationssal tre. Din yndlingsstue.
Jeg har mailet mrs Crossleys pulsdata til dig.
Kække, gå hen på neonatalafdelingen. Gnavpot, du kan assistere.
Jeg skal vist assistere.
-Hvad laver du? -Undskyld, jeg...
Drop det. Forsvind.
-Vi har brug for en læge. Hjælp! -Rolig.
-Hvad er der sket? -Vi har dræbt Bigfoot.
-Jeg ville bare skyde en hjort. -Skød du nogen?
Jeg så ham ikke. Det gik så hurtigt. Pludselig så jeg et monster.
-Skød du ham igen? -Så hoppede den ud på vejen.
-Skød du Bigfoot? -Og kørte ham ned?
-Ja. -Hvor er Bigfoot nu?
Barnet har en diafragmabrok. Måske kan han ikke trække vejret.
-Hvor er dr. Karev? -Han opererer.
-Hvor gammel er moderen? -15 år.
-Stå ikke bare der. Gør noget! -Tilkald Karev igen.
-Jeg kan ikke det her! -Jo, Kimmy. Pres en sidste gang.
-Han er så lille. Hvad skal vi gøre? -Det skulle du jo gerne vide.
-Dr. Wilson, hvad skal vi gøre? -Vi må intubere.
-Hent et laryngoskop. -Det skal nok gå, min ven.
-Ikke? Alt ordner sig vel? -Giv mig en slange størrelse 4.
-Iltmætningen falder. -Jeg kan ikke komme ind i luftrøret.
-Hvad sker der? -Hvis jeg kan få slangen ind...
-Dr. Wilson. -Det lykkedes.
-Det er fint. Hvad nu? -Jeg tror, at...
Måske suge og sætte et navlestrengskateter?
-Ja. Og tilkald dr. Karev igen. -Jeg prøver.
-Hvorfor går han sådan klædt? -Brooks, hjælp til!
-Skar du ham? -Rør ikke mit ghillie suit.
-Bedre camouflagedragt findes ikke. -Måske i krig.
Der er en grund til, at vi går i orange.
Jeg foretrækker hobbyer som frimærker eller hækling.
Noget, der ikke har med våben og uskyldige små dyr at gøre.
-Brooks, følg herrerne ud. -Fint.
Dr. Torres, den længste kadavernerve er 7 cm.
-Vi skal bruge en, der er længere. -Intet blod i hjertesækken.
Brooks, tag min mobil og find Shepherd-
-Nancy, Amy, Liz og Kate. Bed dem om at donere en nerve.
-Sig til, når en bider på. -Derek ville have en kadavernerve.
-Du har søstertjeneste. -Har I ikke brug for hjælp?
-Nej, vi klarer det. -Vi bør vende ham.
-Hvad skete der? -Iltmætningen er stadig lav.
-Har du koblet et barn på ECMO'en? -Jeg havde aldrig intuberet før.
Vi kobler katetre til ECMO-maskinen-
-som ilter blodet og fjerner kuldioxiden.
Pas på det. Det skal sendes til patologen.
-Vildt. Det er... vildt. -Hvad er det, der er "vildt"?
-Det ved jeg ikke. -Ved du det ikke?
Hej. Jeg ved godt, at det er skræmmende-
-men vi passer på dig, ikke?
Dr. Ross, må jeg tale med dig?
-Hvad var det? -Det var altså klamt.
Du var som en tryllekunstner med et lommetørklæde.
Ross, de her bylder sidder fast på mennesker. Skræmte mennesker.
Du skal se angsten og lindre den. Se dem i øjnene og spil empatisk.
Tænk, hvis jeg hev lommetørklæder ud af din krop.
Du synes vel, at det her er under din værdighed. Jeg er med.
Jeg ved, at jeg er "nitten", men patienterne fortjener stadig respekt.
Hvor dårligt du end har det.
-Er du med? -Det tror jeg.
-Drop nu den indstilling. -Hallo?
Værsgo. Vi ses snart.
Jeg fik lov til at skrive en postoperativ rapport alene.
-Så meget stoler Yang på mig. -Sejt. Det her er sejere.
Det er altså klamt. Har du set Leah?
Ja. Der var alarm på neonatalafdelingen.
-Hvad ser du? -Siver der væske ud ved hjertet?
Hvordan kan han få hjertesvigt med en shunt?
-Shunten lækker. -Hvad skete der?
-Han fik det pludselig værre. -Har I brug for hjælp?
Hold øje med mine patienter, og advar operationsstuen.
Tænk... jeg skal vist assistere nu.
Kuglen har revet hul i tarmen. Jeg må fjerne det her.
Er hun en af jeres?
Brooks, hvad vil du?
Jeg lagde beskeder til Kathleen og Amy. Nancy lagde på.
Det tolkede jeg som et nej. Måske er Lizzie med.
Hun spurgte, hvilken størrelse Zola bruger. Jeg gættede på 92 cm.
-Må jeg assistere? -Meredith, Lizzie ringede lige.
-Hun tror, hun giver mig en nerve. -Hurra!
-Ikke hurra. -Jeg vil ikke involvere familien.
-En levende nerve er bedre. -Min hånd, mine søstre, mit valg.
Jo længere vi venter, desto dårligere er vores chance.
Det lyder indlysende, men jeg har jo ingen søstre...
Hvem tvang du til at ringe?
Ring tilbage og gør det ugjort. Nu!
Du gør intet ugjort.
Alle tiders. Du har isoleret halspulsåren og arterien.
Nu skal du sætte kanylen ind.
-Jeg rørte ikke... -Byt plads!
-Giv hjertemassage, så gør jeg det. -Samtidig?
Giv hjertemassage nu.
Stop.
Igen.
Stop.
Godt... igen.
Stop.
Igen.
-Hvor længe har vi gjort det? -20 minutter. Stop.
-Karev, har du brug for hjælp? -Nej, jeg kobler den på nu.
Start bypass.
-Vi klarede det. -Tænk, at jeg lærte dig det engang.
Hør efter, Wilson. For han er dygtig.
-Godt. Hvad nu? -Han skal overvåges døgnet rundt.
Det bliver en lang nat. Få en lille lur, prinsesse.
-Hvorfor kalder du mig "prinsesse"? -Har du set dig selv?
-Kan du se noget? -Det ser godt ud.
Hvad er der?
Hej. Jeg ved, at det er skræmmende, men vi passer godt på dig.
Du har en lille ulækk... lækkende byld-
-på din... bagdel.
Lige et øjeblik.
Hvad gør man, hvis...
Undskyld... hvis laboratoriet skal skynde sig med en prøve?
-Hvad er der med dig? -Konen har en ækel rumpeskorpe.
Du er så barnlig.
Sig til laboratoriet...
Sig til dem, at jeg vil have, at de laver den prøve først.
-Vil du...? -Nej, hun er din.
Leah er skånselsløs. Fatter Yang ikke det?
Er det ikke herligt? Kom nu, D-vitamin! Jeg skal sove.
-Det lugter af krabbekager... -Vi er ved køkkenet.
Nej, det er farsbrød. Jeg har et had-kærligheds-forhold til det.
Det er som Las Vegas derinde.
-Man ved ikke, hvad klokken er. -Sol, det er Shane.
Det er skønt efter alle de sårinfektioner.
En kone havde en rigtig klam sag på røven.
Jeg har intet imod klamme ting-
-men Karev kalder mig prinsessen. Virker jeg så sippet?
Er jeg sippet?
Hvad? Jeg er ikke sippet.
-Hvad siger I så? -Du spytter sippet.
Lad svareren tage den. Jeg orker det ikke.
Det bør du nok. Alarm på Bigfoot.
-Jeg er her. -Undskyld, jeg ledte efter Grey.
-Jeg glemte, du havde hendes mobil. -Måske kan jeg hjælpe?
Tager du den?
Dr. Greys telefon, det er Heather. Hej, Lizzie.
Ja, hun bliver sødere for hver dag. Jeg spørger lige.
-Fint. Hej. -Hvad sagde hun?
At Zola er sød, og hun spørger, om I kommer til jul.
-Og nerven? -Det vil hun vende tilbage med.
Hej igen.
Jeg forstår. Det er meget at bede om. Øjeblik...
Heather Brooks. Hej, Kathleen. Hvordan fik du mit nummer?
Liz? Jeg taler med Kathleen. Jeg ved ikke, om hun har booket rejsen.
Tving mig ikke til at gentage det. Vent lige.
Hallo? Ja, et øjeblik.
-Dr. Grey, det er om ultralyden. -Læg på. Nu.
-Er de færdige med Rhys' operation? -Nej, men jeg hader venteværelset.
Det var der, jeg fik besked om, at min kone var død.
Det gør mig ondt.
-Her kan jeg se Laura lægge kabale. -Jeg er besat.
-Hun ved knap, hvordan jeg ser ud. -Stor næse, ikke meget hår...
-Og små øjne. -De siger, jeg ligner George Clooney.
Dr. Edwards fra donorregistret.
-Det kan være Samanthas hjerte. -Eller et rutineopkald.
Jeg skal jo holde styr på dine følelser.
Det kan være Samanthas hjerte, og Rhys kan overleve operationen.
De bliver normale børn, og vi passer på hinanden-
-for jeg kan ikke klare mig uden dig. Jeg kan ikke leve uden dig.
Holder jeg ikke fint styr på følelserne?
Farvel.
-Er der et hjerte? -Jeg skal finde dr. Yang.
Dr. Yang, registret har ringet. De har et hjerte til os.
Så vil vi have det. Ring dem op.
Lad til fem.
-Er der et hjerte? -Mr Rutstein, må jeg tale med dig?
-Hvad er det? Har Rhys det godt? -Hans tilstand er kritisk.
-Åh gud. -Må jeg tale med dig alene?
-Jeg venter udenfor. -Nej, bliv. Jeg har brug for dig.
Rhys har fået det værre. Han står nu øverst på donorlisten.
De har et hjerte, men hvis det er sundt og stærkt-
-så får Samantha det ikke, men Rhys.
-Stjæl ikke min transplantation. -Vi bør ikke være sådan her.
-Frygter du, at Yang foretrækker mig? -Er hjertet på vej?
-Det kommer om 30 minutter. -Godt.
-Hvad er der med dit ansigt? -Jeg gav Noah beskeden foran Laura.
-Det var, som om jeg stjal hjertet. -En beregning afgør det for os.
Assister ved transplantationen, Gnavpot. Så bliver du glad.
"Jeg er så trist og følsom. Jeg vil muntres op, dr. Yang."
Godt gået.
-Overlever han kun med maskinen? -Kun nu. Den lader hans hjerte hvile.
Hvor længe? Min ven Nikki holder fest på fredag.
-Barnet bliver her længere end det. -Hvor meget længere?
-Det er svært at sige. -Jeg må ringe til Nikki.
-Mor, hvor er din telefon? -Kimmy, vil du se dit barn?
-Nej tak. -Er du sikker?
Du vil ikke gøre ham fortræd.
Han fatter jo ikke, hvem jeg er. Jeg er træt. Jeg vil hen på stuen.
Fint nok, min ven.
Vi nåede ikke alle i dag. Jeg har også byldedag i morgen.
-Vi nåede da mange. -Hvis du vil slippe for bylder...
...så sørg for at bestå eksamen, ellers sker den slags.
Undskyld. Du må gerne gå, Ross.
-Skal jeg hjælpe dig i morgen? -Hån mig ikke. Jeg er træt. Gå nu.
-Hold da op... tillykke! -Nej.
-Har lægen ringet tilbage? -Ja, for at bekræfte ultralyden.
-Så du ved det. -Gør jeg...?
Du har ikke hørt noget. Du ved ingenting.
Du nævner det ikke for nogen. Forstået?
Vil du sige mere, inden vi holder op med at tale om det her?
Tillykke...?
-Jeg vil assistere ved den slags. -Det burde være mig.
Se, Yang afsnørede lungearterien med et sting.
-Hun er fantastisk. -Ja.
Sover du? Du har stirret på barnet i en time.
Hun ville ikke engang se ham. Hun tænkte kun på venindens fest.
-Hun er 15 år. -Det er ligegyldigt.
Ikke alle lever i en perfekt verden ligesom du.
-Min verden er ikke perfekt. -Princeton, Harvard, topkarakterer.
Ikke alle går på de bedste skoler eller lader farmand betale alt.
-Nogle er dårligere stillet. -Det ved jeg.
Du har ikke ret til at dømme andre, prinsesse.
Vidste du, at jeg pudser næse i 100-dollarsedler?
Min første fødselsdagskage var lavet af kaviar.
I et af værelserne på min perverst store herregård-
-er væggene beklædt med minkpels. Det er rigtigt.
-Hvor mange kaminer har jeg? -Fire.
27. 28, hvis man tæller butlerens med, men han er jo tjener.
Det forklarer meget.
Det næste døgn er afgørende, men indtil nu går det rigtig godt.
Mål iltningen hver anden time, og tjek hans pH-værdier.
-Hej. -Vi har ventet i flere måneder.
Hendes iltmætning ændres ikke. Hun dør.
Jeg lægger kabaler, fordi jeg ikke magter at se hende dø.
Jeg...
Det var hendes hjerte. Det var hendes hjerte, og du...
Jeg vil være glad på dine vegne, men jeg kan ikke.
Giv mig kaffen. Jeg går dybest set i søvne.
Engang gjorde jeg det og vågnede, fordi jeg havde sex.
-Føj! -Nej... han var lækker.
-Hvor fik du kaffen? -Jeg stjal den fra en sygeplejerske.
Hun stjæler også. Små babyhjerter.
-Bør du ikke være hos Karev? -Han bad mig gå rundt og vågne.
For et barns liv hviler i mine trætte hænder.
-Skræmmende. -Nej, det er sejt.
Alle speciallægerne sover. Vi redder liv.
-Jeg ringer til folk. -Og redder liv.
Du fjerner vorter, og hun stjal et indgreb.
Drop din klynken. Vi er kirurger, ikke lægestuderende...
-Hjælp. Hjælp os! -Hvad i...
-Åh gud. -Jeg elsker mit arbejde.
-Mr Crossley, slip din kone. -Slip hendes ankler.
-Hvis jeg slipper, så besvimer hun. -Vi er læger.
Vis ham det, skat.
-Jeg kan ikke mærke en puls. -Jeg starter hjertemassage.
-Jeg får hende op igen. -Tilbage, sir.
-Hvad pokker? -Hent en rigtig læge.
Mrs Crossley, du havde det fint, til du hostede, og så besvimede du?
-Jeg fik fat i fødderne. -Og så vågnede hun.
-Skal jeg nu leve på hovedet? -Hosten skubbede til en elektrode.
Vi må åbne dig igen.
Det er chancen for at assistere ved den sejeste operation, I har set.
-Var det et gab? -Brooks, du er ude.
-Men... -Du kan ikke klare det her.
Se lidt friskere ud.
I får lov til at studere patienten, inden vi går i laboratoriet.
Dr. Avery, hent patienten.
Dr. Torres og jeg skal udføre en nervetransplantation.
-Vi skal bruge en stabil turnuslæge. -Vi stoler ikke på nogen af jer.
Wilson, du begynder.
-Jeg bider ikke, Wilson. -Godt.
Du er færdig.
Edwards.
-Gik du ind proksimalt eller distalt? -Det kan du se på arrene.
Du er færdig her.
Ross!
-Hej. Jeg hedder dr. Ross. -Det ved jeg.
Ja, men...
-Gør det ondt, når du griber? -Ja.
Godt.
Jeg ved, at det er skræmmende. Det ville jeg også synes.
Men dr. Torres og dr. Avery er meget dygtige.
De skal nok passe på dig. Det ved jeg.
Godt, vi har en vinder. Ross viste patienten respekt.
Tillykke, du er med i gruppen. Tak mig senere, for han bliver sur.
I kan gå.
-Mrs Crossley er min. -Ikke hvis jeg når det først.
Ikke løbe.
-Jeg gør det. -Jeg har skærmen.
-Jeg har elektroderne. -Undskyld...
-Du kan ikke stjæle den her. -Du stjal hjertetransplantationen.
-Giv mig den! -Kan I lige vente...?
Jeg er færdig.
Åh gud! Træk den ud. Du koblede ilten til droppet!
Hvis en luftemboli når hjertet, så dør hun.
-Hvad sker der? -De prøver at tage livet af mig.
Kimmy! Hvis du skal til neonatal, er den sydlige elevator tættere på.
-Det er fint. -Er du blevet udskrevet?
-Hvornår kommer du tilbage? -Du skal ikke svare.
-Jeg kommer ikke tilbage. -Hvad? Jo da.
Du kan ikke gå. Du har et barn. Han er en dag gammel.
-Han er syg. -Du kan ikke forlade ham.
-Nej, nej, nej! -Luk mig ind.
-Jeg vil ikke skændes. -I kan ikke forlade det barn.
-Slip mig! -Nej!
-Slip dem. -Du er gal!
Turnuslæger plejer at hænge ud i gangene. Her lugter af fisk.
-Du må ikke overfalde patienterne. -Hun forlod sit barn.
-Lad politiet klare det, prinsesse. -Hold op med at kalde mig det.
Min mor forlod mig, da jeg var to uger gammel.
Jeg var i pleje, til jeg var 16 år og begyndte at bo i en bil.
Jeg holdt ved skolens gymnastiksal, så jeg kunne bade om morgenen.
Hjemkundskabslæreren, mrs Schmidt, lod mig vaske mit tøj.
Jeg gik på gode skoler, men jeg kæmpede for det.
Da jeg fik min eksamen, havde jeg ingen rige slægtninge.
Jeg havde en person: Mrs Schmidt.
Hun gav mig uret. Hendes søn arbejder for fabrikanten.
-Det er et fint ur. -Tak.
-Det var ikke min skyld. -I kunne have slået hende ihjel.
Jeg kender konkurrenceinstinktet, men I skal kunne samarbejde.
-I kan ikke arbejde med mig mere. -Og I må slet ikke operere.
Tak.
Rumpeskorpedamen var hos onkologen.
Det var ondartet. Jeg fjernede alt.
-Hvad laver du her? -Jeg skal jo hjælpe dig i dag.
Ingen gør det frivilligt.
Jeg vil være her. Jeg ønsker kun at blive kirurg.
Torres valgte mig til sin operation takket være dig.
Du gav mig 27 soloindgreb i går. Et af dem reddede et liv.
Jeg er taknemmelig for mit job og taknemmelig for dig.
Jeg vil bare tage handsker på og hjælpe dig med bylderne.
Og du vil være glad for det.
Godt. Du får den, der stinker i seng 2.
Jeg arbejder ikke med dr. Yang, men ville komme forbi for at...
-Vil du undskylde mig? -Ja.
-Er alt i orden? -Han kan afstøde hjertet.
Det gør han ikke.
Dig! Ja, dig.
-Dr. Shepherd? -Har du talt med mine søstre?
Brooks har intet med det at gøre. Din familie vil hjælpe dig.
-Ikke? -Jo, de virkede hjælpsomme.
Det er klart, men hvis de hører...
-Hvem ringede du til? -Du skal ikke fortælle det.
Godt, det er nok. Levende nerver er bedst. Det ved du.
Og du kastede mig for ulvene. Ikke fordi dine søstre er ulve...
Men de er rasende, fordi du ikke selv ringede.
Og de fortalte ting. Nu ved jeg ting om dig... og dig.
Jeg ved ting, jeg ikke ville vide. Jeg vil ikke være med.
Det føles meget ubehageligt.
Lad mig gætte: Dine forældre blev skilt.
-Hvordan vidste du det? -Jeg gætter. Lizzie, en af ulvene.
Hej, Mer. Jeg håber, du har billeder af barnet.
Jeg kom ikke bare for at donere en nerve.
Der er ikke brug for harper, fuglesang eller rosenblade.
Jeg har aldrig været så træt før.
Jeg har en jakke. Den er så langt væk.
-Jeg vil hjem. -Smed Yang jer virkelig ud?
Nogle dage er romantikken væk.
-Men hvis man ser sig om... -Pas på!
...så er nogle ting ret seje.
Stop op et øjeblik. Nyd skønheden og magien.
-Pas på! -Det varer ikke evigt.
Romantikken forsvinder. Ting sker.
-Folk forandrer sig. -Af vejen!
Kærligheden dør.
Men måske ikke lige i dag...
Tænk, at de engang var som vi.