Sensorplassering
Alle leger har en liten hemmelighet.
Vi er alle konkurranselystne vitenskapsnerder.
På barneskolen lagde vi de største og beste vulkanene,
med utbrudd av falsk lava.
På ungdomsskolen jobbet vi med rottelabyrintene i timevis.
Datadiagnosen er ferdig. Alt stemmer.
Ferdig med inspeksjonen av protesen.
Alt er i orden.
Er vi klare til å prøve igjen?
- La oss koble henne til. - Ok.
- Hver gang dere gjør det,
føler jeg meg som Frankensteins brud.
Slik at vi en vakker dag
kan bli den som endrer legevitenskapen for alltid.
Dette er så spennende.
Din første printede portåre skal opereres inn.
- Hvordan føler du deg? - Som en gårdsgutt bak låven.
Her. Kan du ta klippemaskinen?
Se på oss.
Endrer legevitenskapen og klipper en sau.
Nei, jeg klippet en sau.
Du bare tynner ut ulla litt.
- Sånn ja. - Se på oss.
Vi endrer legevitenskapen.
Jøss. Det var...
Du kan dine saker.
Setter du karakter på meg?
Kanskje litt.
- Du får en A. - Jeg vet ikke.
Jeg er ambisiøs.
Jeg vil prøve på A pluss.
Nei. Vi har masse å gjøre før inngrepet i dag.
Ok. Røret kommer ut av printeren om to timer og 47 minutter,
så vi har 30 minutter før vi må starte forberedelsene.
Ja vel.
Kanskje litt ekstralekser?
Hvordan går forskningen din?
Diagnosen ser bra ut. Jeg gikk bare ut et øyeblikk.
Jeg vil ikke gå glipp av dette.
Tror du at du kommer på festen?
Søren. Er festen til Kepner i dag?
Ja, det er i dag.
- Og hun er vennen vår, så... - Det vet jeg.
Du må ikke si det til meg.
- Beklager. Jeg... - Jeg kommer hvis jeg kan.
- Flott. - Flott.
Dr. Robbins. Dr. Torres.
- Dr. Murphy. - Dr. Murphy.
Det var bra. Profesjonelt. Jeg kjøpte det.
Du dør innvendig, ikke sant?
Det er to plasser igjen på galleriet.
- Hvem vil ha dem? - Jeg.
Vent. Hva med operasjonen min?
Det er god plass. Det er bare meg og dr. Grey,
en anestesilege og en veterinær.
Jeg falt av ved "veterinær".
Han setter inn et rør i en baby.
Som er et menneske. Du plager en sau.
Dessuten tåler jeg ikke ull.
- Jeg tåler ikke kjedelige operasjoner. - Jøss!
- Hei. Stor dag. - Ja.
Skal du se på?
Se på?
Cristinas operasjon.
- Jeg har min egen. - Ja.
- Grisen. - Sauen.
Sauen. Ja.
Hei. Nå kommer han.
- Hva gjør dere her? - Vi kom for å se deg reise.
Vi kunne ikke la deg dra uten å si ha det.
- Vi kommer til å savne deg. - Jeg skal bare hjem.
Jeg pensjonerer meg ikke.
Men først trenger jeg en ferie fra dere.
Du klarte det, sir. Du ble frisk.
Nei. Du klarte det, Bailey.
Du gjorde meg frisk.
Er det veldig stressende for deg at dr. Webber drar?
Nei.
Så hvorfor teller du på fingrene?
Skål for vår vesle Duckie som endelig gifter seg.
For Duckie og Matthew!
- "Duckie"? - Ikke spør.
Vi var sikker på at du ville bli en gammel peppermø.
Kanskje ta det litt roligere, Kimmie.
La henne være i fred. Hun feirer.
Dere to kunne godt tatt litt sjampanje.
Vi har vakt.
Han er en drøm.
Ansvarlig, kjekk.
Duckie, jeg håper du vet hvor heldig du er.
Snakker om drømmer, hvem er det og hvorfor vinker han til oss?
- Hei. - Hei, Avery.
Jackson, dette er søstrene mine, Libby, Kimmie og Alice.
Kjære vene!
- Du er Jackson. - Selveste Jackson?
Har du sett? Jeg må på jobb.
Ja. Det var hyggelig å hilse på dere.
Vent. Du blir ferdig til manikyren, ikke sant?
Jeg skal prøve. Kan du ta dem med til leiligheten min?
- Greit. - Nei!
- Vi vil bli med. - Du vil ikke merke at vi er der.
Vi kan se rommet til festen og planlegge dekorasjonene.
Utflukt.
Kom igjen, Duckie.
Ha det, gutter.
De øynene.
Skjønner hvorfor du oppkalte en gris etter ham.
Hei. Noen tilkalte meg?
Den mannen ba om deg.
Hei.
Hva gjør du her?
Jeg tror jeg må spy.
- Du må gå. Er du høy? - Nei.
Jeg prøver å bli nykter.
Det er bra, men du kan ikke gjøre det her.
Du sa...
Du sa at du ville hjelpe meg.
Jeg prøvde, Jimmy, men du nektet å ta imot,
og det toget har gått.
Jeg kan gi deg noen navn...
Helvete! Jeg trenger hjelp her!
- Ja vel. Da ses vi senere. - Ja visst.
Du...
- Ja, parkert der... - Akkurat.
...borte.
Jeg også. Så vi kan... Vi kan gå.
Ja.
Skal du ikke drikke den?
Jeg prøver å vente, så jeg ikke drikker alt før jobb.
Ja. Det er en god plan.
Hei!
- Dette er min drosje! - Stikk, hippie.
Hva? Det er ikke kult.
Skal ikke dere liksom elske sykler?
- Lukk opp døren. - Folk er som dyr.
- Ikke sant? - Slipset mitt.
- Lukk opp døren. - Kjør!
Hei!
- Puster han? - Jeg er lege.
Dere må trekke dere unna.
- Gi oss litt plass. - Jeg vet ikke.
- Han rører seg ikke. - Han puster ikke.
Ambulansen er ti minutter unna, men han må ha luft nå.
Jeg så ikke hva om skjedde. Det var en ulykke.
- Trekk unna, sir. - Herregud! Puster han?
Dere må trekke unna! Ok!
- Dere må trekke unna. - Ja vel.
Jeg mener det. Takk.
Tilbake. Jeg tuller ikke.
- Trekk unna. - Han puster ikke.
Herregud!
- Hva gjør du? - Brystet ser bra ut.
- Jeg håper han vet hva han gjør. - Jeg tror han puster.
Bare gå tilbake.
Kameraene vil bare filme legene og selve operasjonsstedet.
Identiteten til sønnen deres vil være fullstendig beskyttet.
- God morgen. - Stor dag.
Vi fikk nettopp høre om kameraene.
- Hva? - Vi fortalte nettopp
at det er mange som gjerne vil observere,
så vi setter opp en direkteoverføring.
Vi ville føle oss bedre
om vi visste at fokus var på babyen vår, ikke på å lage show.
Kameraene er der slik at etter en vellykket operasjon
kan andre leger lære teknikken for å hjelpe andre barn som Nathan.
Nei. Det funker ikke for meg. Han er en baby.
- Han er en baby. - Ashley.
Ashley, se på meg.
Jeg skal utføre operasjonen, og jeg vil kun konsentrere meg om sønnen deres.
Det er alt jeg bryr meg om, ok?
Kommer du med alt dette på operasjonsdagen?
- Hva? - Dette sirkuset?
Ross sa dette kom fra deg.
Alle på sykehuset har bedt om å få se på inngrepet.
UCLA og Baylor sendte e-post og ba om overføring.
Og jeg ville ikke bry deg med det,
så jeg tok noen beslutninger.
Du kan legge ned veto for dem.
Ja, kanskje alle sammen.
Om dr. Yang ønsker det, så greit.
Ross, vent.
Dette er et undervisningssykehus.
Vi må skape forhold
der flere kan lære av det du gjør.
Direkteoverføring? Tenk om noe går galt?
Selv om noe skulle gå galt,
gjør du et viktig arbeid, og folk burde se det.
Jeg må ta meg av dette.
Cristina?
Greit.
Ok, vi begynner i det små i dag.
Beveg fingrene.
- Greit. - Ok.
- La meg gjøre det. - Ok.
Ok. Hva med bare én finger?
Bare én finger?
- Hvilken? - Du velger.
Men ikke noe stygt.
Og prøv å slappe av.
Jeg er ganske avslappet, John.
Ville ikke distrahere deg.
Jeg tar meg en matbit.
Vil du ha noe?
Jeg vil bevege den dumme fingeren.
Du kan klare det.
Prøve igjen?
Når du er klar.
Helvete!
Dere satte inn sensorene for flere uker siden.
Jeg har ikke leet den greia én eneste gang.
Det kommer. Bare konsentrer deg om å bevege fingrene.
Ok? Bøy herfra...
Jeg kan ikke konsentrere meg om noe når du prater.
Gi ham IV-vitaminer og to Ativan.
Jeg har behandlet ham før. Han er heroinmisbruker.
Ok, vi tar prøver og starter metadonbehandling.
Nei.
Ikke metadon.
Metadon vil hjelpe deg med avrusningen.
Jeg har ikke tatt noe på flere måneder.
Jeg må bli helt rusfri. Fra metadon også.
Jeg må gjøre det.
La meg gjøre det.
Ja vel. Ikke metadon.
Vi legger ham inn og holder ham under oppsyn.
Kan vi sende ham til et senter?
Han er faren til Alex.
De har hatt store problemer.
Jeg bryr meg ikke om hvem han er.
For deg er han en pasient
som var hjerteoperert for under 3 måneder siden.
Og du er legen hans, så oppfør deg som det.
Legg ham inn.
Dr. Hunt? Jeg klarte det.
Hun har fulgt etter meg overalt i to dager.
Jeg trenger ikke hjelp mer. Det går veldig bra.
Du drar i fingrene dine igjen.
Herregud! Gå din vei.
Jeg vil bare operere igjen.
Dr. Alma, kan hun operere igjen?
Nei, det kan hun ikke.
Dr. Bailey, du kan ikke før hun sier at du kan.
Ok.
Vi må sette opp farten her,
for jeg har pasienter som vil planlegge operasjoner. Så...
Bare si hva jeg må gjøre for å få operere igjen.
Og dette er akutten, der jeg tilbringer mesteparten av tiden.
Jeg er på en måte sjefen her.
- Hei. Hvem er dette? - Søstrene mine.
- Hei. - Hei.
Hei, jeg heter Arizona Robbins. Det er...
Arizona!
Det føles som om jeg kjenner deg.
April har fortalt oss alt om deg.
Kommer du på festen? Vi lager flotte gavefester.
Jeg vil nødig gå glipp av det.
Jeg har en katt som har mistet et bein.
Hver gang jeg ser ham hoppe rundt, tenker jeg at det er ekte styrke.
Ikke si mer.
Det var kjempehyggelig å møte dere.
Og vi ses på festen.
Hun er så flink til å gå.
Ok, jeg skal skifte.
- Og så kan vi gå. Ok? - Til side!
32 år gammel mann. Vi mistet luftveien.
Jeg skal skifte det.
Vi må ha 5 millimeters tube og utstyr til perkutan trakeotomi.
Gjør ham klar til overføring.
En, to, tre.
Steriliser halsen.
Han fikk ikke puste, så jeg utførte trakeotomi.
- Gjorde du? - Ja, det gjorde han.
Fant frem speiderkniven sin
og skar et bredt og horisontalt snitt i strupen,
mye lavere enn nødvendig.
Som jeg må rette opp i operasjonen.
Klar?
- Herre... - Sykt.
- Dere kan ikke være her. - Helvete.
Si til operasjonsstua at vi må rette opp feilene dine.
Det måtte gjøres sånn. Når du ser nærmere etter,
- vil du se det. - Det er det samme nå.
Vi må gjøre ham klar til overføring.
Så kan du ta med søstrene mine og gå nå?
Alex, jeg må fortelle deg noe du ikke vil like.
Så ikke fortell det.
Faren din er her. Jimmy er her.
Hva? Hvorfor?
Han har abstinenser.
- Kast ham ut. - Det kan jeg ikke.
- Jeg kan. - Alex...
Kom deg opp.
Hei, gutten min. Hvordan går det?
Du får ikke bli her.
Vi har hjulpet deg én gang. Vi hjelper deg ikke med dette.
- Alex... - Gutten min, hør på meg...
- Ikke kall meg det. - Jeg vet hvem du er.
- Jeg husket ikke... - Det blåser jeg i.
Jeg husket det ikke før jeg så deg bli forbannet,
før jeg så deg stå over meg.
Som da du var 15 og sa du ønsket at jeg var død.
Jeg har prøvd å bli nykter etter det i baren. Jeg prøver fortsatt.
- Ikke her. - Nei, Alex, slutt.
Jeg hjelper ikke en som gjorde livet mitt til et helvete.
Nei. Men det vil jeg, fordi han trenger hjelp og jeg er lege.
Du kan gå. Jeg tar meg av det. Det går bra.
- Så det er ikke sensorene. Koden? - Koden er testet igjen og igjen.
- Så det er Becca. - Det er Becca.
Hun er ikke verdens mest positive menneske.
- Det er en kamp hver eneste dag. - Men hun prøver.
Hun er ingen solstråle, men hun prøver.
Kanskje det er meg. Kanskje det ikke er Becca.
Kanskje jeg sier feil ting for å få henne til å gjøre det.
Det vil kanskje overraske deg å høre at jeg er god til å sy.
Det vil slett ikke overraske meg.
Det som vil overraske meg, er
om du kan sy fem sting uten å utvise OCD-adferd.
Hvis jeg kan det, får jeg klarsignal til å jobbe igjen?
Det er avtalen.
Fem sting.
- Det er alt? - Det er alt.
Greit.
Vent litt.
Du får bare bruke redskapene like til høyre for deg.
Hvis du rører brettene, begynner vi på nytt.
Hvis du teller fingrene, dobbeltsjekker et sting,
hvis du flytter på instrumentene på brettene, begynner vi på nytt.
Fem sting. Når du er klar.
Tenk at du kjeftet på Matthew foran søstrene mine.
Nå vil de tro jeg er forlovet med en dust.
- Ja vel, Duckie... - Ikke kall meg Duckie!
Ok.
Det betyr "den stygge andungen".
Fordi jeg hadde regulering og kviser,
og de ser fortsatt slik på meg.
Som en idiot som ikke kan gjøre noe riktig.
Jeg er traumekirurg!
Han gjorde en god jobb.
Jeg ville ha gjort det samme.
- Hadde Matthew rett? - Ja.
Du bør spre ordet. Du er ikke forlovet med en dust.
Dette blir faktisk ganske lett.
Du kan godt gå. Jeg kan ta dette.
Virkelig? Jeg håpet jeg kunne gjemme meg her i hele dag.
De har reist langt for å treffe deg. Du bør gå.
Smil.
Edwards, kan vi slutte å leke med kameraet?
La oss komme i gang.
Vaskulær kontroll sikres proskimalt.
Hun sa at vaskulær kontroll sikres proskimalt.
Du endrer legevitenskapen, du må snakke høyere.
Vet du hvem som ikke snakker om å endre legevitenskapen?
Folk som endrer legevitenskapen.
De bare gjør jobben sin.
Forbereder plasseringen av portåren.
Doktor...
Dr. Yang, kirurgene ved Baylor er med oss.
Jeg har dissekert arrvevet
og lagt pasienten i hjerte-lunge-maskin.
Timing betyr alt.
Vi fikk nettopp beskjed om at
røret er ferdig med de siste testene
og er på vei til operasjonsstua.
Mens vi venter, kan dr. Karev fortelle litt om pasienten.
Ni måneder gammel, hypoplastisk venstre ventrikkel-syndrom.
Han avviste det syntetiske røret som tidligere ble benyttet.
Dette røret fikk spesialgodkjenning av FDA.
Dette er dr. Ross.
Og dette er røret vi printet med 3D-printeren.
Ja vel.
Ok, da innleder vi implantasjonsprosessen.
Fjerner klemme.
Vi har blodstrøm!
Sjekk tilstanden.
Blodtrykket er 115 over 75.
Blodtrykket faller.
Røret er litt mindre enn forventet.
Jeg skal gjøre et tresidig snitt med en lapp.
Kontakt laben og prøv...
- Unnskyld meg. - ...global testing.
Beveget hun hånden?
- Nei. - Det suger.
Ja.
Det vil jo ta litt tid, ikke sant?
Jeg vet ikke.
Opp med humøret.
Hvorfor det?
Forskningen min har stagnert. Hvorfor skal jeg være blid?
Jeg vet ikke.
Det er bare noe folk sier...
Jeg vet det. Bare... La oss ikke krangle.
- Callie, jeg... - Jeg må tilbake.
Alle tester...
- Jøss! Så du det? - Ja, det var intenst.
Tror du de vil slå opp?
Lavt CVP, han har ikke nok blod.
Gi mer Ringers løsning.
Du gir for mye væske.
Hva er det som stikker opp av røret?
Er det et hull i anastomosen? Dr. Yang?
Si noe.
For ettertiden.
Dette er dr. Meredith Grey.
I dag har vi implantert
en 3D-printet portåre med påførte celler i en sau.
Tilstanden hennes er stabil,
og dr. Edwards vil overvåke henne via ultralyd.
Håpet er at portåren vil fortsette å leges, uten stenose.
- Ventrikkelflimmer. - Helvete. Starter HLR.
- Indre elektroder. - Ok.
Lad til 10.
- Skru av kameraet. - Unna.
- Ross, få av kameraet. - Avbryt filmingen.
Vi satt utenfor hele kvelden og ventet på å få holde ham,
og nå sier dere at vi må vente enda lenger?
Nathans tilstand er ikke stabil nok til...
Vi burde aldri sagt ja til dette.
Vi burde ha valgt syntetisk graft.
- Vi burde ha hørt på deg. - Det er tidlig ennå.
Røret kan fortsatt bli en suksess.
Tror du virkelig det?
Se meg i øynene og si at du tror det.
La oss konsentrere oss om det vi vet.
I øyeblikket ligger han i oscillator for å tvinge oksygen inn i lungene,
og hvis metningen blir stabil,
håper vi å kunne legge ham i vanlig respirator.
Ett skritt om gangen.
Ok?
Sykepleierstasjonen.
Takk for den sterke støtten.
Beklager, jeg har...
- Jeg har mye å tenke på. - Alex...
Det har vært noen fæle dager.
Alex...
Tror du virkelig røret blir en suksess?
Jeg vet ikke. Jeg håper det.
Vil du ha et teppe til?
Hvor er Alex?
Alex, kom hit!
Jeg er her.
Hvem har knust denne?
- Hvor har han gjort av seg? - Jimmy, Alex kommer ikke tilbake.
Bare fortell meg hva du trenger.
Helen, du lar den gutten gjøre akkurat som han vil.
Jeg sa han ikke fikk leke med tingene mine. Se på dette!
- Alex! Se på dette! - Jimmy. Jimmy.
Det er dr. Wilson, du er under avrusning, som gir hallusinasjoner.
Herregud! Ikke begynn med den dritten nå.
Helen...
Jeg sverger.
- Alex. - Ok. Ok.
Ok.
Dr. Ross, hvordan går det?
Ikke vær så selvgod.
Hva?
Du vant, vi tapte. Jeg vet det.
Dr. Ross, du kan ikke snakke sånn til meg.
Gratulerer.
Dr. Ross, kom tilbake!
Sykepleierstasjonen. Vennligst vent.
Hvor er April?
Hun måtte delta i en operasjon.
Jeg vet ikke hvor lang tid det vil ta.
Så da må vi bare avlyse festen?
Vi har betalt for blomster, mat, sjampanje.
Da hun dro på jobb i morges,
lovte hun å bli ferdig i tide.
Ja, vi sier så mangt.
Vi har ikke kontroll over timeplanen vår.
Dette er bare sånn det er.
Hvordan kan dere leve slik?
Fordi vi redder liv.
Hun stikker nok innom en gang.
Det er hennes fest. Hun kan ikke bare stikke innom.
Dere må kanskje nøye dere med det.
Ferdig.
Ser du? Det var to. Tre igjen.
Jeg trodde en god natts søvn ville gjøre det lettere.
Du vet hva som vil gjøre det lettere.
Miranda, jeg liker ikke å se deg ha det så vondt.
Ta medisinen.
Det var to. Tre igjen.
La oss ta fem minutter pause.
Jeg må på toalettet.
Og...
Bare som referanse.
Snart tilbake.
Sir, hva gjør du her?
Hvis jeg skal jobbe igjen, må jeg holde ferdighetene ved like.
Men du setter rekonvalesensen i fare.
Du burde være hjemme, ikke...
Å sitte på sofaen og bla gjennom kanalene
får meg ikke raskere tilbake i en operasjonsstue.
Jeg sitter der og ser på husmødre velte bord
og kjendiser velte hus.
Snart kan jeg føle hjernecellene visne og dø.
Bailey, disse brettene er bare rot.
Hvordan kan du finne noe på dem?
Ok, se for deg at leddbåndene i høyre pekefinger trekker seg sammen.
Dum, dum, dum.
Hei. De har potetgullet du liker.
- John, la oss være i fred. - Beklager.
Bare vent utenfor, jeg roper på deg når jeg er ferdig.
Bare gå.
Herregud!
Så dere det?
Jeg kjefter på ham hele tiden.
Snart kan vi ikke engang se på hverandre.
Det er fryktelig. Jeg er fryktelig.
For han gjør alt for meg.
Jeg begynte med dette fordi jeg ville gjøre noe for ham for én gangs skyld.
Det virket som noe jeg kunne gjøre.
Jeg ville bare gjøre én ting.
Og jeg klarer det ikke.
Jeg er ferdig.
Jeg klarer ikke dette lenger.
Ok. Vi tar en pause.
Nei, du hører ikke hva jeg sier.
Jeg vil ikke gjøre dette lenger.
Jeg kan ikke. Jeg hater dette.
Få den dritten ut av hodet mitt.
Vil du avtale en operasjon for å fjerne dem?
Dr. Torres, vi er ikke ferdige ennå.
- Hvis hun ikke vil ha... - Dr. Torres, et par ord?
Ja.
Unnskyld oss.
Nei, nei, nei, nei, nei, nei! Nei.
Det oppsto distensjon. Trykket falt.
Hun har vært borte i 20 minutter, dr. Edwards.
Det er over.
Jeg er så lei for det, lille venn.
Vi prøvde.
Edwards, vet du hvor mange hunder russerne sendte ut i rommet
før et menneske gikk på månen?
Stakkars vofsene.
Edwards, vi skal obdusere,
og vi skal finne ut hva som gikk galt.
Og så skal vi prøve igjen, og vi skal mislykkes igjen,
for det er slik fremskritt ser ut.
Fremskritt ser ut som en død sau.
Nei, fremskritt ser ut som en rekke mislykkede forsøk.
Og du vil synes at det er trist,
men du kan ikke bryte sammen.
En dag vil vi lykkes, og vi vil redde et menneskes liv.
Og vi vil gå på månen.
Billedlig talt.
Er du med meg?
Ja.
Hun hater å være her.
Hun kommer hver dag. Hun prøver.
Jeg orker ikke å krangle mer. Hver eneste dag.
Hver eneste dag er det krangel. Krangel overalt.
Hjemme krangler jeg og Arizona, så kommer jeg hit
og krangler med Becca, og nå krangler jeg med deg.
Vi har bare ikke funnet ut hvordan vi skal få henne til å gjøre det.
Så vi er frustrerte, alle sammen.
Er det galt av meg å ønske at det vannet var gin?
Er det til meg, eller...
Vi må snakke med Becca.
Det er så fint at dere prøver å løse problemene.
Det er så mye bedre for barna.
Duckie vet ikke dette, men mannen min var utro.
Det er...
Vi har tre gutter, så vi holdt sammen.
Gikk dere i terapi?
Vi blir ikke engang enige om det.
Nei.
Vi følte ikke behov for å snakke det i hjel.
Vi konsentrerte oss om å gå videre og legge det bak oss.
I håp om at ting ville bli bedre en dag.
Fungerte det?
Vi er fortsatt på vei gjennom det.
Og vi er tilbake til to.
- Vi prøver på nummer tre. - Nei, dette er det sjuende.
For to sting siden dro du i fingrene.
To før det
rettet du på et instrument på brettet.
Jeg kan ikke fortsette sånn. Jeg kan ikke...
Jeg vet det.
Du må vurdere å ta medisinen.
Nei, jeg tar ikke de fordømte pillene!
Bailey, jeg skal gå til Kepners fest for å stjele litt mat.
Bli med meg.
- Du trenger en pause. - Jeg trenger...
Å få operere igjen.
Jeg hørte at det ikke går så bra med Nathan.
Det var trist.
Jeg prøver å finne en plan B.
Men jeg vet ikke engang om han...
Jeg hørte det gikk bra med sauen. Gratulerer.
Takk. Faktisk så døde sauen.
Det var leit.
Trenger du printeren?
Ja, men om du trenger den mer...
Nei, jeg skal gjøre meg ferdig, så er den din.
Kan jeg stille deg et spørsmål om Ross?
- Hva med ham? - Han virker annerledes.
Har du lagt merke til det?
Egentlig ikke.
Han har forandret seg siden han begynte her.
Han har forandret seg siden han forløste meg.
Vi har også forandret oss siden turnustjenesten.
Det skjønner jeg. Men han er aggressiv og slem.
Han jobber mye for deg.
Tror du han prøver å bli som deg?
Eller... Legger du merke til det?
Beklager.
Sier du at jeg har lært ham å være slem?
- At det er det han har lært fra meg? - Nei.
For å være litt offensiv er ikke verste for en kirurg.
- Det skjønner jeg. - Og jeg er ikke slem, men effektiv.
Antyder du at jeg ikke er det?
Nei, men du sa at jeg har ødelagt en turnuskandidat.
Det var ikke det jeg sa.
Jeg sa at det er et eller annet ved Ross.
Kanskje han ble lei av at folk trodde han var svak.
Kanskje han konsentrerer seg om å være lege og ikke flyvert.
Og jobben min er hans kirurgferdigheter, ikke personlighet.
Snakk til meg, Ross. Hva skjer?
Nathans oksygenmetning er stabil, så...
Dr. Ross sier det er et godt tegn.
Det er et svært godt tegn.
Han kan slippe oscillatoren.
Virker det?
Jeg tror det.
- Ja! - Ja!
Helen!
- Jimmy. - Hvor er bilnøklene?
- Du har ikke hentet Alex. - Jimmy, det går bra.
- La oss bare... - Han venter fortsatt der ute.
Du sa du skulle hente ham. Så finner jeg deg på soveromsgulvet!
Alex har det bra, Jimmy.
Det er mørkt! Han kan være hvor som helst!
- Din dumme... - La henne være!
Kom deg ut herfra! Gå!
Hun skulle hente deg. Jeg var redd for at...
- Bare hold munn! - Alex, vær så snill! Nei, Alex!
Sov det av deg!
Kom igjen. Få deg litt søvn.
- Går det bra? - Ja.
- Jeg er lei for det. - Hvorfor det?
Han er junkie. Hun var sprø.
Jeg begynte å gå imellom da jeg var seks.
Det er som å sykle.
Jeg ber bare om ett forsøk til.
Siste gang, jeg lover.
- Hvis du vil gå, kan vi... - John, vær stille.
Vil du kaste bort tiden din?
Samme for meg.
Ja vel. Jeg venter utenfor.
Faktisk så trenger vi deg her, John.
Du skal stå her, ok?
Ok.
Når man er tørst,
tenker man ikke på å bevege fingrene
eller å gripe koppen.
Man bare tar seg noe å drikke, og resten går av seg selv.
Becca, jeg vil at du skal se på John.
Hei.
- Når skal jeg bevege hånden? - Det skal du ikke.
Bare se på John.
Tenk på hva du vil si til ham.
Du behøver ikke å si det.
Bare tenk på det.
Var det...
Se på John.
Hva vil du si til ham?
Becca...
Becca, du tok på meg.
Jeg trodde aldri du ville gjøre det igjen.
Ikke jeg heller.
Beklager.
Du vil elske den.
Jeg bruker min hele tiden.
Så fin!
Det er en salatslynge.
Jeg vet ikke hva den gjør.
Men fyren i butikken anbefalte den, og...
- Kvitteringen er på baksiden. - Takk, Mer.
En ny sløyfe. Hvem lager buketten?
Her.
Så hun kan bruke den på øvingen. Kjempemoro.
Vi er sene.
Tror du hun merket at vi er sene?
Jeg tror ikke hun vet at vi er invitert.
Hva har vi gått glipp av?
Hvitløkpresse, kaffemaskin og et nydelig brett med bruschetta.
Flott!
Så du hva hun fikk?
Det spiller ingen rolle, bare du sier noe hyggelig.
Prøv quichen. Kjempefin!
- Elsker den. - Fantastisk!
Vet du hva? Denne er fra søstrene dine.
Nei, ikke den.
Vi ville spare den til vi er alene, Duckie.
Herregud! Husket dere det?
Husket dere at jeg ville bruke mors slør?
- Nei. - Ta den, Alice!
Jeg prøver. Slutt!
Dette er ikke mors slør.
- Nydelig! - Nydelig!
- Herlig! - Det er det ikke.
Beklager. Den var ment til senere.
- Men siden du åpnet den... - Overraskelse!
Den er til bryllupsnatten,
- når du og Matthew... - Herregud!
Ingen grunn til å bli flau.
Vi har alle hatt vår første gang, ikke sant, damer?
Vi ville gi deg undertøy og noen tips.
Perlene er til å ha inni...
Slutt. Ikke si noe mer.
Men Matthew er din første ordentlige kjæreste.
- Vi vil hjelpe deg. - Nei. Vær så snill.
Og han er et kupp.
Du har ikke så mye erfaring med menn.
Nei, hun har ingen erfaring.
Da jeg hørte at du hadde kjæreste, så bare:
"Ikke gjør noen brå bevegelser."
Herregud! Ikke snakk til meg som om menn aldri har syntes jeg er sexy.
- Duckie... - Og ikke kall meg Duckie!
Jeg er ikke Duckie lenger.
Kvisene forsvant for mange år siden. Jeg sluttet med regulering på college.
Jeg bruker linser. Jeg bruker sminke. Jeg brukte flere år med fysioterapi
på å rette ut tærne, og om dere ikke har sett det,
så har jeg lært meg å bruke balsam.
Jeg er ikke den håpløse, stygge lillesøsteren deres lenger.
Jeg er ikke en stygg andunge.
Jeg er en svane.
Og kirurg. En helt rå kirurg,
som forresten har hatt sex før.
- Du store! - Vet pappa det?
Vet dere hva?
Dere har sparken som brudepiker, alle tre.
Jeg vil ikke ha noen av dere ved siden av meg i bryllupet.
Ikke vær dum. Du må ha brudepiker.
Og det skal jeg.
Dette er folkene mine nå.
Ikke sant?
- Jo. - Ja.
De er brudepikene mine.
Ja. Hurra!
Du skylder meg en unnskyldning.
April sa du ville ha gjort det samme.
Ja. Jeg sa det til April.
Men sannheten er at du ødela halsen hans,
og jeg brukte åtte timer på å reparere den i går.
Så kanskje du burde takke meg?
Kanskje du burde ha ventet et øyeblikk
på kirurgen som sto like ved?
Hva var det for noe?
Følte du at du måtte være en mann?
Føler du deg truet av meg, eller...
Nei, jeg føler meg ikke truet av deg.
Jeg prøvde å redde livet hans.
Flott. Jeg også.
Jeg har ikke noe problem med deg.
Jeg har ikke noe problem med deg heller.
Håper du kommer i bryllupet.
Jeg vet ikke om jeg kan.
Jeg vet at det ville bety mye for April.
Siden alt er greit mellom oss,
bør du definitivt komme.
Før ulykken min kalte du meg en fyllik.
Jeg er så lei for det.
Det har ikke vært én dag jeg ikke har angret...
Du har rett.
Jeg er en fyllik.
- Sir... - Jeg er alkoholiker.
Det er derfor jeg er her og ikke hjemme.
Det er kjedelig der, og ensomt.
Når det blir kjedelig og ensomt, får jeg lyst til å drikke.
Jeg får lyst til å drikke når jeg er glad også.
Jeg har alltid lyst til å drikke,
fordi jeg har en sykdom,
og den kan ikke kureres.
Men den kan håndteres.
Men jeg klarer det ikke alene.
Jeg trenger hjelp.
Godta at du har en sykdom, Bailey.
Ta imot hjelp.
Vi er her for deg når du er klar til å begynne.
Noen ganger er nøkkelen til fremgang
å forstå hvordan man skal ta det første skrittet.
Så begynner reisen.
- Det var ikke det jeg sa. - Det handler ikke om hva du sa.
Det handler om hvordan. Den tonen...
Skal vi krangle om hvordan vi krangler? Dette er...
Jeg er så lei av dette!
Hver gang vi snakker sammen, blir det...
Beklager, tror du ikke jeg er lei av det, Callie?
For du blir sint for alt jeg sier!
Alt er ladet, og jeg vet ikke om det er...
Jeg tror kanskje snakkingen er problemet.
Kanskje vi ikke burde snakke så mye.
Du håper på det beste.
Og holder ut, dag etter dag.
For selv om du er sliten,
selv om du ønsker å gi opp, gjør du det ikke.
For du er en pioner.
Alex, Aaron, kom dere inn i bilen...
Før jeg gir dere en grunn til å grine.
Men ingen har sagt
at det ville bli lett.