Læger begår ikke fejl med vilje.
- Skal jeg ringe... - Det når vi ikke.
Hvis vi træffer et forkert valg, så sker det utænkelige.
- Kan jeg hjælpe dig? - Har I normale strømpebukser?
- Vi kan ikke... - Det skal vi. Vi lukker ham.
Suturtråd! Suturtråd nu.
- Du ser forvirret ud. - De her skinner.
Nej, ikke noget, der skinner. Ingen dekorationer.
Jeg vil have enkle strømpebukser. Den slags, man kunne få i supermarkedet.
Er det så svært at forstå?
Det er ikke vores mening at skade nogen.
Men indimellem gør vi det alligevel. Vi begår fejl.
Undskyld.
Vi undskylder det altid.
Det var upassende. Jeg har det lidt svært lige nu-
- og i morgen er en vigtig dag. De her er nok helt fine.
- Jeg tager dem alle sammen. - Gør du?
- Ja, tast dem ind. - Også dem her med rhinstene?
Ikke fordi det hjælper at undskylde noget. Ikke længere.
Ingen undskyldning hjælper længere.
Det er ingen eksakt videnskab endnu, men vi er et skridt tættere på.
Dr. Torres og jeg har gjort fremskridt.
Derfor går vi væk fra en animeret hånd til en robothånd.
- Hun står på scenen. - Er du faret vild?
- Jeg leder efter en dr. Torres. - Hej.
Du er hermed stævnet. Jeg er i øvrigt vild med projektet.
- Robothænder. Sejt. - Hvad handler det om?
Travis Reed? Snowboard-fyren?
- Han skal have en ny hofte. - Hvorfor kender du ham?
Det var på mit andet år. Han var min første klapudskiftning.
Et halvt år senere vandt han guld i halfpipe.
Jeg tror, at min klap var årsagen. Hans hjerte er min Mona Lisa.
- Hvor dekorerer man sparkedragter? - Det gør man ikke.
Man kan dekorere en margarita.
Man bør kunne dekorere sparkedragter. Jeg havde fundet på et design.
En stjerne, en måne og teksten "McDreamy".
Må jeg sætte mig ned? Mine fødder føles som pølser.
- Kom. - Hun stråler.
Og har pølsefødder.
- Skal vi få et barn? - Hvad?
- Mener du det? - Vi har haft et hårdt år.
- Vi mangler noget nyt og positivt. - Ja da.
Jeg kan bære barnet, så slipper du for pølsefødder.
- Vil du det? - Ja. Helt sikkert.
Du virker glad.
Det er jeg. Rigtig glad.
- Hvor er han pæn. - Jeg fik hans autograf på mit bræt.
Det er de også.
Cristina Yang!
Du bliver smukkere for hver gang. Forlad din mand.
- Du har en kæreste. - Vi har en aftale.
Jeg må gerne flirte med lækre læger, der har rørt ved mit hjerte.
- Travis. Er du ortopædguden? - Callie Torres. Kald mig "gudinden".
Kan du give mig en ny hofte?
Han skal kunne gøre det her.
- Kan en ny hofte gøre det? - Der er OL-udtagelse i december.
- Var du ude for en ulykke? - Den gav mig gigt.
Jeg vil have Peterson-hoften. Min ven fik den og kom straks i gang igen.
Selv om en ny hofte vil være bedst, så ved jeg intet om Peterson-hoften.
Du bør nok ikke være min forsøgskanin.
- Det har hun ret i. - Yangs første klapoperation gik fint.
Jeg var den første med trippelcorken.
Du var den første ortopædkirurg, som dyrkede brusk ud af ingenting.
Vi er ikke bange for at være de første.
Jeg undersøger det, men jeg lover ingenting.
Jeg er ikke nervøs. Du skal nok sige ja.
For 117. gang: Nej, jeg indrømmer ingen forsømmelighed.
De er villige til at indgå et forlig. Det er billigere for dig.
- Hvis vi taber... - Er det sandsynligt?
Der opstod en mindre komplikation. Vi troede, at det var en lungeemboli.
- Postoperative infektioner ses ofte. - Der holder juryen op med at lytte.
De hører bare store ord, de ikke forstår, og mener, du begik en fejl.
Jeg begik ikke en fejl, Greg. Jeg vil ikke indgå et forlig.
- Fint. - Fint.
Lad juryen se dit ansigt. Tag noget mørkt tøj på.
Nederdel, høje hæle, strømpebukser. Professionelt og feminint.
- Har du din vielsesring? - Ja.
Tag den på. Juryen har sympati med gifte kvinder.
Drik ikke for meget vand. Der er langt mellem pauserne.
Jeg har ingen strømpebukser. Jeg må købe dem.
Trak du ud? Jeg hørte det ikke. Og husk nu at vaske hænder.
- Undskyld forsinkelsen. - Det går nok.
Hun ville skifte kjole, og så ville hun på potten.
Sofia! Se lige, om alt er i orden.
- Er alt i orden med dig? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved, at du har Sofia i aften, men hvis du lige vil slappe af...
- Bare sig til, så løser vi det. - Fint. Tak.
- Hvad er der? - Ingenting.
- Du har din ring på. - Det bad de om.
- Nå, men... held og lykke i dag. - Tak.
- Er du klar? - Ja.
Ingen kommentarer.
Greg? Greg!
- Væk! - Hvad laver du her?
Vi er en gruppe, der skiftes, så du altid har en med dig derinde.
Jeg måtte slås med Bailey om den første vagt.
Undskyld. Tak.
- Jeg er helt tør i munden. - Du klarer det. Jeg er lige bag dig.
Vi skal sidde her.
Callie...
Fandens.
Alle bedes rejse sig.
Bare man kunne det...
Fandens.
GREYS HVIDE VERDEN
Sagen handler om en mand, som De nok har hørt om: Travis Reed.
Jeg kom, så hurtigt jeg kunne. Hvad er jeg gået glip af?
Anklageren skitserer sagen. Han er folkelig. Juryen elsker det.
Deres opgave er ikke nem.
Jeg er ikke selv læge. Jeg klarede knap nok biologi i high school.
De vil få et lynkursus i ortopædi og postoperative infektioner.
De vil høre ord som som "pseudomonas" og "emboli".
Lad Dem ikke skræmme. Det eneste, der betyder noget, er beviserne.
Det indgår i beviserne.
Beviserne fokuserer på en periode på 16 dage sidste år.
I den periode gik dr. Torres med til at udføre et kirurgisk indgreb-
-som hun ikke havde evnerne til.
Vi vil fastslå, at dr. Torres traf flere fejlagtige beslutninger.
De kostede mr Travis Reed, en lovende atlet på OL-niveau, begge hans ben.
Vi vil fastslå, at det skyldtes uforsigtighed under indgrebet.
Implantatet er på plads. Jeg renser det.
- Pulsen ligger på over 150. - Jeg øger ilttilførslen.
Det kan være en lungeemboli. Vi må lukke ham.
Vent, der mangler et kompres. Vi må finde det.
- Iltmætningen falder. - Kompresset er her ikke.
- Skal vi tage et røntgenbillede? - Det når vi ikke.
- Blodtrykket er 70/40. - For fanden da.
- Skal jeg ikke ringe...? - Nej, vi lukker ham.
- Vi kan ikke! - Det skal vi.
- Vi har... - Nu lukker vi. Suturtråd.
Suturtråd nu!
Vent, vent.
Så dr. Torres vidste, hun havde glemt et kompres, men ignorerede det?
- Nej, hun ignorerede det ikke. - Hun lod det jo være.
- Patienten var ved at dø. - De kan svare ja eller nej.
Vidste hun, at kompresset stadig var der?
Ja.
Jeg har en dreng på college, og jeg besøgte ham for nylig.
Han glemmer ting i vasken, og muggen breder sig...
- Uvedkommende. - Godkendt.
- Hvornår så De mr Reed næste gang? - To uger senere.
Hvordan havde han det da? Var han rask? I bedring?
Han havde fået en infektion.
- Jeg hørte, at du har feber. - 39,4 grader.
Han er kogende og spiser ingenting.
- Hvordan har du det, Travis? - Fint nok.
- Dr. Torres, vil du lige lytte? - Ja.
- Er der en mislyd? - Måske.
Travis, jeg vil lige se på såret.
- Hold da op. - "Hold da op." Hvad betyder det?
Bare rolig. Såret er inficeret, men vi renser det.
Giv antibiotika, og reserver en operationsstue.
- Hvad med mislyden? - Vi må først rense såret.
- Vi kan ikke vente. - Skal jeg ringe til Yang?
Hun skal komme straks eller vente. Vi skal stoppe den infektion.
Jeg vil ikke gøre en OL-atlet til en dørstopper.
Infektionen er nået til protesen. Du må rense den.
- Der er puds i hofteleddet. - Fandens. Jeg må fjerne hele leddet.
- Så har han ingen hofte tilbage. - Ellers bliver det ikke rent. Bensav.
- Det lyder ubehageligt. - Den type infektioner ses ofte.
- Siger De det som læge? - Ja.
Og mener De, som læge, at de ofte fører til en dobbelt amputation?
- Nej, men... - Ikke flere spørgsmål.
- Jeg vil gerne sige... - Det er nok.
- Jeg må jo forklare... - De må ikke udvise foragt for retten.
Sig nu, at jeg tog et ekstra par med...
Undskyld. Jeg er straks tilbage.
Vent. Jeg må ikke reagere derinde, for så ser jeg ond eller smålig ud.
Hvordan skal jeg klare det? Han er så led. Han får mig til at virke led.
Jeg har noget, der kan hjælpe dig.
Sofia tegnede den i morges.
Hun sagde, at det er en vandmand og en havfrue.
Jeg ved ikke, hvad der er hvad-
- men når du vil skrige, kan du se på den og blive mere rolig.
Jeg er overrasket over, at du kom. Tak.
Mange tak. Jeg bør gå derud igen.
- Callie... - Ja?
Vil du virkelig have rhinstenssommerfugle på i retten?
Du bestemmer det selv, men det er lidt underligt.
Men mange er jo glade for sommerfugle...
- De er søde. - Hvad?
Tager du pis på mig?
Det er ikke værre end at afvise alle mænd under 1,90 m!
Vi vælger ikke en sæddonor efter hans musiksmag.
- Åh, se. Han er sød. - Han ville få søde børn.
Lad os se... Nå, han fuldførte aldrig college.
- Pas! - Mit glas er tomt.
Han er matematiker. Med en universitetsgrad.
- Og... han løber maraton. - Billede?
Godt... jeg kan godt lide digteren.
- Han er kvik og kreativ. - Fint.
- Vil jeg trives som gravid? - Det er herligt.
Bortset fra kvalmen. Og strækmærkerne. Og tisseriet.
Og søvnmanglen og trætheden. Og ingen alkohol.
Ingen alkohol.
Jeg vil savne dig mest.
Arizona? Du kommer tidligt. Skulle I ikke komme efter maden?
- Far. - Mija!
Du tog ikke retssagen alvorligt, men jeg ved, hvordan det er.
Men min advokat er jo dygtig, og hans taktik er oftest lovlig.
- Du havde ikke behøvet at komme. - Jo da. Min skat har det svært.
Men først... hvor er mit barnebarn?
Abuelo har brug for et knus.
- Hun sover vel ikke allerede? - Nej. Nej...
Hun er her ikke. Arizona afleverer hende om en time.
Nå... nu er jeg ikke med.
Vi er separerede. Hun var mig utro. Jeg vil ikke tale om det.
- Hvornår? Hvorfor sagde du det ikke? - Jeg orkede det ikke.
Du ville ikke acceptere os som par, og mor taler jo ikke med mig...
Jeg gifter mig åbenbart med folk, som er mig utro. Jeg er ynkelig.
Da ham O'Malley var dig utro, ville jeg slå tænderne ud på ham.
Jeg slår ikke en pige, men jeg kender folk, som kan gøre det.
- Nej, far. Nej. - Fint nok.
Se på mig. Mija, se på mig.
Du er på ingen måde ynkelig.
Undskyld. Jeg lovede at lave mad, men jeg mangler så meget arbejde.
Hvem vil have pizza? Hej. Hvor er mor?
- Callie? - Ja, hej.
- Er alt i orden? - Callie!
Hvad er der? Er alt i orden?
Vi skal have et barn.
Mine bryster er ømme, men min menstruation er kun én dag forsinket.
- Jeg troede ikke, det kunne ses nu. - Vi skal have et barn.
Hej. Hej, lille barn.
Vi tager det her hurtigt. Callie, du må ikke være her.
Det ved jeg godt, men jeg vil sige noget, inden I begynder.
Travis Reed og jeg indgik ikke forlig, men det bør hospitalet gøre.
Det er lige kommet på rette kurs. Risiker ikke det hele for min skyld.
- Hvad siger juristerne? - At vi straks bør indgå forlig.
- Og hvis vi ikke gør det? - Vi kan komme til at betale mere.
- Vi kan blive insolvente igen. - Ja, hvis vi taber.
Måske bør vi gøre som Callie.
Nej. Jeg fulgte patienten. Han har en rigtig stærk sag.
Vi bør indgå forlig. Det bør Callie også.
- Dr. Yang, hvornår mødte De Travis? - Seks år siden. Med en klapfejl.
Jeg skiftede klappen ud.
- Og De anbefalede dr. Torres? - Det er korrekt.
- Hvordan kan det være? - Hun var den bedste ortopædkirurg.
"Var"? De sagde det i datid. Mener De ikke længere, hun er den bedste?
Han har en bakterievækst i klappen.
- Vi hørte først mislyden i morges. - Se der.
- Bekymrer det dig ikke? - Det er derfor, du er her.
- Hvad gør vi? - I bedste fald kan jeg lave klappen.
- I værste fald skal den udskiftes. - Dr. Torres! Kom.
Jeg skiftede hans støttestrømper. Hans ben er gråt og koldt.
- Hvor er Whitney? - Hun skulle have lidt mad.
Sig til hende, at Travis skal opereres igen.
- Jeg må udføre en embolektomi. - Hvad med hjertet?
- Gør det senere. - Hvornår?
- Han danner blodpropper. - Ja, og de dannes i hjertet.
- Cristina! - Jeg kan høre jer ude på gangen.
- Sig, at hun skal lade mig arbejde. - Han kan miste sit ben.
- Han kan leve uden et ben. - Tag hjertet i morgen.
Det bliver en ekstra dags antibiotika, så risikoen falder.
Cristina, jeg vil redde Travis Reeds ben.
Dr. Torres udførte embolektomien.
- Mod Deres vilje? - Vi havde hver vores mening.
Hvis en af mine kolleger råber, så det kan høres ude på gangen-
- er det en "saglig grund til opsigelse".
Vi er engagerede, og jeg endte med at være enig med dr. Torres.
- Var De enig? Blev De ikke tvunget? - Protest!
Det kunne ikke være gået bedre, og benet havde farve i aftes.
- Har han feber? - Lidt, men LPK er stabilt.
Hvad sker der?
Hvad er der galt med mine ben?
- Taber vi sagen? - Gå ikke i panik endnu.
Der er hun.
- Richard! Du bør ikke være her. - Han insisterede.
Det er et mirakel, at jeg kom frem. Kepner kører usselt. Hvordan går det?
De vidste, at det var slemt.
Hans ben var sorte, så... ja. De amputerede dem samme aften.
Var der tegn på, at dr. Torres forudså den slags komplikationer?
Nej, men hun var bekymret og frygtede, hun ville få et dårligt ry.
- Hvad taler hun om? - Det ved jeg ikke.
Jeg hørte hende. Hun vidste ikke, at jeg hørte det.
Hvad sagde hun?
"Jeg vil ikke være den, der gør en OL-atlet til en dørstopper."
Ro i salen. Ro i salen... ro i salen!
- Skal vi gå ind? - Der er åbent hus på søndag.
De har gynger. Og en pool.
- Har de? - Jeg kan se os med pigerne her.
- Vi holder skovtur, gynger... - Hvordan ved du, det bliver en pige?
Kom nu. Glem den der og kom og se.
Vent, jeg prøver at se resultatet af det tyske studie om hofteled.
- De siger intet før publikationen. - Man kan jo altid spørge.
- Godt, nu kan jeg se på gyngerne. - Hov!
- Klarer du den? - Ja, det er fint.
Det er fint.
- Sværger De at sige hele sandheden? - Ja.
- Hej, Travis. - Hej.
Jeg overvejer at prøve at stå på snowboard. Jeg har købt et board.
- Kender du Burton Blunt? - Der er bedre boards til nybegyndere.
- Hvilken størrelse bruger du? - 47.
Du skal nok have noget bredere, så tæerne ikke giver luftmodstand.
- Er det dumt? - Protest!
Jeg spørger en ekspert om boards. Skal jeg stole på butikspersonalet?
- Kom til sagen. - Travis.
Da du mødte dr. Torres, hvad spurgte du da om?
Peterson-hoften. Jeg havde hørt, at den var god til atleter.
- Du spurgte en ekspert om hofter. - Ja.
- Hun havde ikke arbejdet med den før. - Det er korrekt.
- Men du ville alligevel have det. - Hun følte sig sikker.
Du stolede på hendes ekspertise og på, at hun kunne hjælpe dig.
I stedet fik du et mislykket indgreb, en infektion-
- endnu et indgreb, en hjerteoperation og...
Vi kan jo se det på dig.
Lad mig trække dit tæppe op.
Så du slipper for at se på dem? Der er ingenting!
Er det hende?
- Hej, Travis. - Hun skal gå. Jeg vil ikke se hende.
Jeg har nogle informationer om støttegrupper.
- Du får navnet på en protesemager... - Få hende ud!
Jeg stolede fuldstændig på hende.
Jeg ved, at folk klarer sig uden ben. Livet er ikke forbi.
Men... mit liv er forbi.
Jeg har stået på snowboard, siden jeg var fem. På bakker fra spisesalen.
Det var ligegyldigt, om der var sne.
Det var sådan, jeg morede mig. Det blev mit job, min verden.
Nu er det... alt. Min familie, mine venner.
Uden det ved jeg ikke, hvem jeg er.
Nu er det borte. Det er bare... borte.
Og det er dr. Torres' skyld.
- Føler du det? - Det er ikke bare en følelse.
- Hun sagde det. - Indrømmede hun sin skyld?
Ja. Samme dag som hun savede mine ben af.
Hun havde grædt. Hun sagde undskyld.
Protest. Det er ulovligt at bruge en læges undskyldning som bevis.
Fru dommer, det handler ikke om det, men om det andet, hun sagde.
Jeg tillader det.
Travis, jeg ved, at det er svært. Bare tag dig god tid.
Hvad sagde dr. Torres mere?
Hun sagde, at hvis det var nogens skyld, så var det hendes.
At det ikke burde være sket, og at hun ville ønske, hun kunne ændre det.
Sagde hun ordret det?
Ja.
Anklageren har afsluttet bevisførelsen.
Du får det så sjovt i dag.
Jeg elsker dig. Godt, min skat. Vi ses snart.
- Din far gør mig nervøs. - Ja, I må hellere gå.
- Farvel. - Farvel med jer.
Tak, fordi du ikke sagde noget.
Hvis mit barnebarn ikke havde stået der, så havde jeg.
Begynd nu ikke, far. Jeg skal vidne i dag.
Din mor og jeg har været gift i 38 år. Tror du, det har været nemt?
- Det kan du ikke sammenligne. - Var hun ikke "en klippe i stormen"?
Hun burde kæmpe for jer.
- Sådan er det ikke. - Fanden heller.
Hun sårede dig, og nu flygter hun fra dig.
Nej. Jeg smed hende ud. Det var mig, der ville separeres.
- Lad det nu være. - Valgte du at splitte din familie?
Ikke nu.
- Har du prøvet at tale om det? - Far!
Jeg vidste, hvad jeg gjorde. Jeg havde researchet det-
- og talt med hoftens opfinder. Travis var en god kandidat.
Og indgrebet gik godt?
Snittets placering og lårbenets ydre blev perfekt.
- Hvad blev mindre godt? - Patientens iltmætning faldt.
Iltmanglen gør, at pulsen stiger, hvilket er meget farligt.
Vi måtte afslutte indgrebet i en fart.
- Så glemte du kompresset... - Ja. Jeg havde gjort det samme igen.
Patientens liv var i fare. Jeg mente ikke, det skadede hoften.
Jeg traf en beslutning, og den var rigtig.
Du efterlod bevidst kompresset. Du var ikke uforsigtig eller distræt.
Hold iltmætningen oppe, og hent røntgenbillederne.
Jeg vil finde kompresset.
- Du kom ikke til vores aftale. - Hvilket?
Undskyld, det glemte jeg. Hvordan gik det?
Ultralyden viser ikke så meget endnu, men fik du et billede?
Der var ingen billeder og ingen puls.
- Hvad? - Hun ledte og ledte.
Der var ingen puls.
Vi har mistet barnet.
Jeg husker den dag. Jeg var ikke distræt.
Der skete andre ting samtidig. Store ting...
Men det er mit job at prioritere patienten.
Jeg tænkte ikke på noget andet eller nogen anden end min patient.
Skal vi tale om embolektomien? Dr. Yang ville operere hjertet først.
- Du ville tage benet. Hvorfor? - Hans fod var blevet grå.
Det er et tegn på, at kropsdelen begynder at dø.
Jeg ville genoprette blodtilførslen. Bliver den sort, så dør den.
Ifølge dr. Yangs vidneudsagn ville hun reparere hjertet først-
- fordi det spredte blodpropper i Travis' krop.
Hun vidste, at det ville fortsætte, til det blev repareret.
- Laver du mad? - Indimellem.
Forestil dig, at du laver mad, og olien begynder at brænde.
Ilden spreder sig til gardinerne.
Hvad slukker du først? Olien eller gardinerne?
Hvilken katastrofe håndterer du først?
Embolien ville have ødelagt hans ben. Jeg valgte mellem to katastrofer.
Vil du skændes nu?
- Jeg vil forklare, hvad jeg føler. - Jeg er jo også ked af det.
- Det var ikke kun dit barn. - Det ved jeg godt. Jeg ved det.
Vi behøver ikke at prøve igen med det samme. Vi kan vente en tid.
Nej, nej, nej. Du har misforstået det.
- Hvad? - Jeg kan ikke klare at miste mere.
Jeg kan ikke engang klare tanken.
Det er for hårdt.
Hvad mener du? Vil du ikke have et barn til?
Svar!
Det ved jeg ikke.
Jeg må se til min patient.
Bed hende om at gå!
Spark hende ud, Whit. Jeg kan jo ikke.
- Hvad er der med dig? Gør noget. - Det er nok.
Whitney, gå over på caféen. Vi har brug for lidt fred.
Lad det ikke gå ud over hende.
Du er ked af det og vred. Det har du ret til at være-
- men Whitney har intet med sagen at gøre.
Hvis du vil råbe ad nogen, så råb ad mig.
Hvis du vil give nogen skylden, så giv mig skylden. Råb bare.
Det her burde ikke være sket.
Hvis jeg magisk kunne ændre på alt, så ville jeg gøre det.
Jeg ville ønske, at jeg kunne gøre noget, at jeg kunne gøre det ugjort.
Jeg prøvede. Jeg prøvede virkelig.
Undskyld, Travis.
Jeg er så ked af det.
Ja, jeg undskyldte. Jeg forstod da, hvad Travis følte.
Jeg oplevede det samme, da min kone mistede sit ben.
Det ændrede os. Det ramte os på en måde, som jeg endnu ikke forstår.
Jeg ønsker ikke den oplevelse for nogen-
- og nu skete det for min patient. Det er klart, at jeg undskyldte.
Det gør jeg stadig. Jeg er så ked af det, Travis.
Men det gør mig bare menneskelig, ikke forsømmelig.
Hvis empati får en i retten, så må det være sådan, for sådan er jeg.
Det undskylder jeg ikke.
Far, vi er hjemme. Han er nok i parken med pigerne.
- Hvor længe kan juryen være om det? - Hvem ved? Dage, uger?
- Hvad er det? - Et klinisk studie af hoften.
Jeg troede ikke, at de ville svare mig.
"Studiet er vedhæftet. Bemærk, at vi afbrød forsøget."
"Fem patienter har fået pseudomonasinfektioner."
"Vi har sporet smittekilden til Peterson-hoften."
Hvornår er brevet poststemplet?
Tre uger før Travis' operation.
- Det er jeg nødt til at sige. - Du ignorerede ikke oplysningerne.
Du gjorde intet med vilje, men rådede ud fra de oplysninger, du havde.
Det var force majeure. Brevet faldt ned bag reolen.
Det kunne være forsvundet i posten. Den slags sker jo.
- Det skete i din stue, men... - Jeg burde have fulgt op på det.
Du har skyldfølelse, og det forstår jeg godt-
- men kuverten giver ham ikke benene tilbage.
Den kan derimod påvirke juryens billede af dig.
Det kan ødelægge din karriere. Ikke fordi du begik en fejl-
- men fordi du har skyldfølelse. Bland ikke følelser og fakta sammen.
Faktum er, at du ikke gjorde noget forkert.
Jo, det gjorde jeg.
Hej. Fint... tak.
Juryen er kommet frem til en afgørelse.
Vi har alle gjort ting, som vi ikke er stolte af.
Det ved jeg godt.
Jeg ved, at ingen er fejlfri.
Men hvordan lever man med det?
Hvordan står man op om morgenen, når man ved,
man kunne have gjort mere?
At man burde have gjort mere?
Er det nok at undskylde det, der skete?
Kan det læge sårene?
Lindre smerten?
Ikke skyldig.
Kan det udviske den smerte, vi forårsagede?
Det tror jeg ikke, far. Det er ikke nok, at hun undskylder.
I aflagde løfter. Man bryder dem ikke uden videre.
Når det bliver svært, så kæmper man. I har et barn sammen.
Hun var mig utro.
Jeg var din mor utro.
Hvad? Hvad...?
Det er længe siden. Vi var unge, jeg var dum.
- Din mor formåede at tilgive mig. - Hvorfor gjorde hun det?
Hun syntes, at vi burde kunne overleve sådan en fejltagelse.
Og det er jeg taknemmelig for. Ellers havde jeg jo ikke fået dig.
I 38 år har vi delt vores liv. Det begyndte efter den fejltagelse.
Måske løser det sig aldrig mellem dig og Arizona-
- men hvordan ved du det, hvis du aldrig prøver?
Jeg kommer! Hej...
- Du kommer ikke med puder... - Du handlede impulsivt og egoistisk.
Det føltes rigtigt dengang, og... du begik en fejltagelse.
En isoleret fejltagelse. Jeg gjorde noget lignende i dag.
Jeg vil stille et spørgsmål, og du bør nok tænke over det.
Du behøver ikke at svare i aften, men jeg vil gerne spørge...
...om du vil komme hjem.
Du må hellere tage dit tøj på. Og gå.
GREYS HVIDE VERDEN