Це всі новини.
І на завершення, привітаємо нашого любого Евана Бакстера,
якого обрали до Палати представників Конгресу від міста Баффало.
Ми маємо для нього сюрприз.
-Та годі вам. -Вмикайте.
-Що ви, це така несподіванка. -Згадаймо його передвиборчу кампанію.
ЗМІНИ СВІТ! РАЗОМ З БАКСТЕРОМ!
Що ми зробимо?
-Змінимо світ! -Саме так!
Бакстер!
-Привіт. -Бакстер!
Саме так!
Почуваюсь, наче старий індіанець перед купою сміття.
Ще раз, це був Еван Бакстер для «Айвітнез Ньюз». Добраніч.
Гантсвілл, Вірджинія. До Престиж Крест шість кілометрів.
-Як ми жили без GPS? -Ніяк.
Діти, тато дуже тішиться новою машиною.
Авжеж, я нею тішуся. Я ж тепер політик.
Політики завжди в центрі уваги, тож нам важливо
підтримувати свій імідж.
Приїхали! В'їжджаємо в шикарне життя.
ПЕРСТИЖ КРЕСТ
Хлопці, чого насупилися? Це ж нова пригода!
Ми будемо сумувати за друзями.
-Знайдете тут нових, кращих друзів. -Хіба що багатших.
Не огризайтесь мені, сер. Я тут головний.
І я точно знаю, що вам тут сподобається.
До речі, тут і нашому рибалці є де відвести душу.
ВОДОСХОВИЩЕ ЛОНГ-ЛЕЙК
Бакстери, ось що я називаю мальовничим краєвидом.
Сам Господь Бог не впорався б краще. Правда, шикарно?
Тату, ігуана може протриматись під водою 28 хвилин.
-Що? -А у креветок серце
-в голові. -Правда?
Хтось передивився «Енімал Пленет».
Поїхали далі! Тут ще багато цікавого.
Панове, а тепер найцікавіше.
Погляньте праворуч. Це наш новий дім.
-Нічого собі! -Це наш будинок?
На фото він був не такий великий.
-Хіба він був такий здоровенний? -Чудовий, скажи?
Приїхали!
Оце я вам будиночок підшукала!
Так, стали.
-Любий, ти затулив моє фото. -Вибачте.
-А тепер всі скажіть «кредит»! -Кредит!
Ходімо, швидше!
Хлопці, не бігайте.
Це наш будинок? Скільки...
Обережніше!
-Любий, не бігай! -Бережись!
Повірити не можу.
-Можна нагору? -Так.
-У мене буде своя кімната? -Так.
Пане Бакстер, є питання щодо матеріалу
-кухонних шаф. -Кажіть.
-Можна зробити з клену... -Чудово.
-...або з бразильської вишні. -Дуже гарно! А що краще?
Якщо вас не надто хвилюють амазонські ліси,
то краще бразильської вишні не знайдете. Їй під 300 років.
-Триста років. -Цілих триста.
Яка старезна.
А тепер на ній стоятиме мій посуд.
-Отож. Берете вишневі? -Беру вишеньку.
-Вирішено. -Він бере вишню!
-Тату, дивись! -Ні!
Будь ласка, не чіпай його, Раяне!
Жени його геть!
У нього можуть бути воші, блохи чи глисти.
Не грайтесь з бездомними псами, вони дуже небе...
Ні! Пішов геть!
Отак. Не туди.
-Хай поп'є. -Ні.
Не можна йому. Отак.
Раяне, це безхатній пес.
Дамо йому води, він знов пришкандибає.
Тату, давай його залишимо. У нас же тепер новий будинок.
Саме тому ми його і не залишимо.
Пси смердять, тхнуть, з них лізе шерсть,
а ще в них буває короста.
Коротше, він огидний. Сам подивись.
Пані та панове, ось і завершується перший день
нового життя родини Бакстерів.
Це танок нової домівки.
Ух ти! Це він?
-Чудовий танок нової домівки. -Дякую.
Хлопці так сьогодні бісилися,
що я їх ледь спати вклала.
А потім Раян мене просто вразив. Він попросив нас всіх разом помолитись.
Справді? І про що ви молились?
Про собаку. Про що ще він би молився?
-Ходячий розсадник бактерій, а не пес. -От Джордан чітко знав, про що молитись.
Він просив чистого неба і ясного сонця у завтрашньому поході.
В якому поході? Точно, похід. Згадав.
Сказати, про що я молилась?
Давай. Про що?
Про те, щоб наша родина стала ближчою.
Люба, про це і молитись не треба. Я сам це влаштую.
А ти про що молився?
Я? Та я особливо і не...
Любий, ти казав, що хочеш змінити світ.
Це серйозне завдання.
На твоєму місці, я б заручилася допомогою.
ЕВАН БАКСТЕР... ОБІЦЯНКИ-ЦЯЦЯНКИ
Колишній ведучий новин, Еван Бакстер, заступає на посаду конгресмена,
де він спробує виконати свою щедру обіцянку.
-Що ми зробимо? -Змінимо світ!
Щасти вам, конгресмене. Було багато спроб і багато невдач.
-Вітаю! -З вами була Реджина Спаркс, для каналу...
Привіт.
Це Еван Бакстер.
Просто хотів подякувати за все.
Дякую за нову машину і будинок.
Будинок просто чудовий, я в захваті.
Звичайно, я сам вибирав, але ти ж створив все суще, тому...
Хотів сказати, що Джоан таки має рацію,
і я здобув велику владу,
а велика влада - це велика відповідальність.
Тому, Господи...
прошу, допоможи мені змінити світ.
Ну от, все, кінець розмови.
Благослови мене... Ти. Гаразд.
Що? Дивно.
-Що саме? -Я ставив будильник на сьому.
Я успішний. Я сильний. Я гарний. Я щасливий.
Успішний, сильний, гарний, щасливий.
Побажайте мені удачі. Конгресмен йде на роботу.
Ну що, бакстерята, зустрінемось
пообіді і рушимо у великий похід, так?
-Ви в захваті? Всі готові? Бувай. -Так!
-Щасти, любий. -До зустрічі.
-Я пішов! -Бувай.
Бувай, тату.
Господи.
Мила, ти щось замовляла?
«Інструменти Альфа і Омега»?
-Не чула про таких. -Я теж.
Що в нас тут?
Що це?
Мабуть, адресою помилились.
Точно, не та адреса.
614 ДУБОВА АЛЕЯ
-Доброго ранку, конгресмене Бакстер. -Вітаю.
-Доброго ранку. -І вам.
-Доброго ранку, конгресмене. -Вітаю.
Як же круто.
-А тут нічогенько так. -Ось і він!
Наше велике цабе власною персоною.
-Рито, я маю виконати танок. -Вперед.
Думаю, досить.
Який шикарний кабінет!
Занадто шикарний. Щось тут нечисто.
Вам вугіллям не смердить?
-Конгресмене! -Марті, привіт!
-Звучить чудово. -Еге ж.
-Ось вони! -Привіт, як ви?
Сару, Алана і Майкла ти знаєш.
А це новенький, Юджин Тененбаум. Знайшов його у Вашингтоні.
Ходяча енциклопедія, ось дивись.
-Скільки зірок на прапорі 1818? -П'ятнадцять.
Яку каву любить конгресмен Бакстер?
Зранку він п'є лате з пончиком, в обід еспресо без кофеїну
і без жодних солодощів.
Вражаюче. Трохи дивний, але нічогенький.
Я вас люблю.
Я б хотів з вами ближче познайомитись, я ось стіл для пінг-понгу купив.
-Не зважай. -Точно.
Іди пошукай його номерні знаки. Всі інші, по своїх місцях.
-А він правий. -Треба перевірити цього хлопчину.
Цей кабінет не дасть тобі забути про нашу місію, друже.
Змінити світ!
-То хто це влаштував, Еване? -Тобто?
Та годі, вчора ми сиділи у підвалі.
А тепер - поглянь, ми наче в казці!
«Насолоджуйтесь кабінетом. Ваш сусід, конгресмен Лонг».
Конгресмен Лонг? Ти сказав «сусід»?
Саме так. Ми з ним живемо на одній вулиці.
Еване, що ж ти раніше не сказав. Це можна використати для твого іміджу.
Ви з конгресменом Лонгом влаштували барбекю.
Конгресмен Лонг ковтає твою ковбаску.
Ви тут все про ковбаски,
а мені ось що від конгресмена Лонга принесли.
Конгресмен хоче, щоб ви
підтримали його законопроект.
Конгресмен Лонг просить нас
підтримати його законопроект? Який саме?
Акт злуки комунальних земель.
Не чув про такий. Джине, сюди.
-Рито, чому я про це не знав? -Тепер знаєш.
Але я мав дізнатись про це раніше.
-Марті, ти ще не віце-конгресмен. -За законом, я...
За тебе не голосували. Якщо Евана застрелять, ти не станеш...
Якщо Евана застрелять, ти під підозрою.
Не сваріться.
Юджине, розкажи про цей законопроект.
РК7124, більш відомий як «Злоплан».
Він віддасть периферійні землі національних парків під забудову.
Лонг його давно готує, і...
Ясно, пауза. Еване, це дуже серйозно.
Якщо візьмеш цього бика за роги, він домчить тебе
у самісінький Білий дім. Треба діяти.
Тебе залучають до важливого законопроекту!
І ще дещо. Його треба прочитати сьогодні.
Сьогодні я не можу.
-Я пообіцяв... -Юджине.
Сер, це дуже терміново.
Його треба затвердити в цьому кварталі,
тому важливо якнайшвидше представити його комітету.
Я підтримаю будь-яке рішення конгресмена Бакстера,
бо він для мене справжній кумир.
Він і Карім.
-Можна, я його лясну? -Джине! Фу!
Ні, тільки ви.
Еване, не проґав! За цим ми сюди і прийшли!
Час змінювати світ!
Є хто вдома?
-Заходь, тату, ми тут! -Привіт, хлопці.
Дивись, тату, я вже зібрав твої речі, щоб ми могли...
Що таке?
Ми не підемо, так?
З'явилась важлива справа. Мене попросили підтримати законопроект.
Ну ось, я ж казав. Ти мені п'ять доларів винен.
Заждіть.
Хлопці, ми ж домовлялись, всім доведеться чимось жертвувати.
Звичайно. Будинок новий, а тато все той же.
Мені це все ще читати, взагалі-то!
Привіт. Чула вже? Мій законопроект.
Раяне, прибери тут усе. Татові потрібно працювати.
Знову 6.14.
Якийсь зачарований будильник.
Що за...
Агов! Ні! Гаразд.
Ви що робите?
У мене посилка для Евана Бакстера.
Це не мені. Я такого не замовляв.
Я лише кур'єр. Маєте скаргу, дзвоніть на цей номер!
Ні, чекайте! У нас будинок 416, а не 614!
Ви помилились адресою! Заберіть це!
Та послухайте ж!
Ви мені траву зім'яли!
Я американський конгресмен!
...з глибини поля
команда виходить на половину суперника.
КНИГА БУТТЯ 6:14
Тату, що ти робиш? Я ж дивлюся.
«Книга Буття 6:14».
«Gen 6:14».
Джоан! У нас є Біблія?
БІБЛІЯ
Книга Буття 6:14.
«Зроби собі ковчега з дерева гофер...»
Дерево гофер.
Гофер. Зрозумів?
Взагалі-то це не гофер. Я просто люблю гру слів.
Це сосна і клен.
Тут їх повирубували заради цих будинків.
-Перепрошую, ми знайомі? -На жаль, не дуже близько.
Бачу, мій подарунок таки дійшов.
То це були ви? Це ви прислали?
-Але для чого? Ух ти. -Книга Буття, розділ шостий, вірш 14.
Ти збудуєш ковчег.
-Я збудую ковчег. -Саме так.
Ось нащо ті інструменти. А дрова теж ви прислали?
Гаразд. Давайте тоді хоч познайомимось.
Вітаю, я Еван...
Еван Бакстер, народився 15 червня 1962 року. Важив 4 кілограми.
Мати, Керол Енн Паркер. Батько, Юджин Еван Бакстер.
У вас є доступ до інтернету, вражаюче. А телевізор?
Чепурун, надто дбаєш про зовнішній вигляд.
Лівий сосок трохи вищий за правий.
В дитинстві боявся бабайку.
Хто ви такий?
Я Бог.
-Ви Бог? -Так.
І я хочу щоб ти, Еване Бакстер, збудував ковчег.
Гаразд. Знаєте що? Гадаю, час закінчувати нашу розмову.
Мені ж ще ковчег будувати, я зайнята людина.
Стільки справ. Радий був познайомитись, успіхів вам. До речі...
І вам до побачення!
Розслабся, Еване, все минуло. Той псих зник.
Я успішний, я сильний, я гарний, я щасливий.
Успішний, сильний, гарний, щасливий.
Прокричись, синку. Так приходить мудрість.
Як ви сюди потрапили? Я дзвоню в поліцію.
Нащо дзвонити, дивись! Онде один стоїть.
Офіцере! У машині злодій!
У мене в машині злодій!
Обережніше, там пішохід на переході.
ЗАРАЗ В КІНО «СОРОКАРІЧНА ДІВА МАРІЯ»
Викинь це з голови.
Доброго ранку, шефе!
Доброго ранку, Рито.
Ви мене до смерті налякали. Що з вами?
Нічого. Просто химерна поїздочка вийшла.
-Химерна? -Просто трохи химерна.
Дякую за пояснення.
-Ваші листи і розклад. -Гаразд.
До речі, телефони нарешті полагодили. Мій внутрішній - 614.
Шість чотирнадцять?
-Так. Шість один чотири. -Ясно.
Вам записати?
Краще не треба.
Доброго ранку.
Лонг забезпечив тобі місце у Комітеті ресурсів.
Ти просто взяв і заткнув всіх за пояс, друже.
А ще принесли службові номери.
Джин, неси номери. І ще Алекс зі штабу в Баффало народила.
-Хлопчика чи дівчинку? -Хлопчика. Ось фото.
Симпатюля, хоч мати і страшна як смерть. Важить...
Шість фунтів, чотирнадцять унцій.
-А ти звідки знаєш? -Здогадався.
Гарячі які, щойно з-під пресу! Жартую. Ось ваші номери, сер.
Номери зіркові, можеш тепер всюди паркуватись.
Досить сидіти.
У тепер за п'ять хвилин нарада.
Вперед, велике цабе у Конгресі. Еван Бакстер, акула реформ.
ВАШИНГТОН, ОКРУГ КОЛУМБІЯ АМЕРИКАНСЬКИЙ КОНГРЕС
КОНГРЕСМЕН Е. БАКСТЕР
Засідання Комітету ресурсів розпочато.
Право зачитати присягу надається конгресвумен
з Теннессі.
Присягаю на вірність прапору
Сполучених Штатів Америки,
а також республіці,
яку він уособлює:
-єдиній нації піді мною, -єдиній нації під Богом,
неподільній, де свобода
і справедливість для всіх.
Синку, довго ти ще гратимешся? Бо в мене попереду вічність.
Юначе, ти в порядку?
-Що сталось? -Ти зімлів.
Бахнувся просто під час присяги.
Чак Лонг, голова Комітету ресурсів.
Конгресмене Лонг, точно, мені так незручно...
Та не переймайся! Перший день у Конгресі для багатьох бував нелегким.
Як тобі кабінет?
-Він чудовий, дуже дякую, сер. -Непогано як для першачка, еге ж?
А тепер до справи. Я залучив тебе до свого законопроекту,
бо в тебе наче макітра добре варить.
Так, сер. Я читав проект, він грандіозний. Я маю лише кілька питань.
Та і я маю, хоч сам його написав.
Згодом все обговоримо. То як, ти з нами?
-Так, сер, з вами. -Чудово!
Напишеш це в офіційному листі про наміри,
коли оклигаєш, звичайно. Одужуй.
-В кабінеті почувай себе як вдома. -Дякую, сер.
Це перевтома від читання того проекту. Я тільки несла його і то ледь не зомліла.
-Еване, сідайте. -Еване, та що з тобою?
Зомліти прямо під час присяги. Це непатріотично.
-Чудово, лікар прийшов. -Скажіть «а».
Йди додому, відпочинь і берись за ковчег. Зрозумів?
Еване?
ІСТОРІЯ ПРО КОВЧЕГ
Добре. «І сказав Бог Ною, що буде велика повінь.
І збудував Ной ковчег разом з дружиною своєю і трьома синами».
Я хочу полуницю!
Ось, візьми собі полуницю.
«Ковчег був 300 ліктів завдовжки і 50 заввишки».
Божевілля якесь.
Де божевілля?
-Ти про той проект? -Так.
Так, проект. Якраз його читаю, з ним
стільки... багато з ним роботи.
Котику, ти маєш повне право нервуватися.
Нервуватися. Я не нервую. Чого мені нервувати?
От я нервую.
Переїзд - це вже величезна зміна, у тебе ще й нова робота
і новий законопроект,
та й місце нове... Забагато нового.
Думаєш, у мене стрес?
Еване, любий, ми 20 років разом. Я знаю, коли в тебе стрес.
Боже мій.
-Це на них солодке подіяло. -Точно.
Дякую, мила.
-Поїж морозива. -Добре.
Вона права, це маячня якась.
У мене стрес, тому пішов ти.
Доброго ранку, салаги!
-Доброго ранку. -Привіт, як ти?
Чудово.
-Бачу, ти в гарному настрої. -Саме так. Я вирішив, що
ти все ж права, я маю взяти себе в руки.
Знаєте що? На вихідних ми підемо у похід.
-Ура! -Отак.
-Дай п'ять. -Ніштяк.
Ніштяк. У нас буде ніштяковий похід.
Тату, дивись! Два голуби, це на удачу.
Значить, у мене буде вдалий день.
-Бувайте, хлопці. -Бувай.
Привіт, киці. Шуруйте звідси, це не ваш дім.
БЕЗКОШТОВНІ ДРОВА БЕРІТЬ, ХТО СКІЛЬКИ ЗМОЖЕ
Тільки спробуйте мені газон загидити!
Дякую за подарунок!
КОНГРЕСМЕН Е. БАКСТЕР
Ти вчасно.
Лонг дзвонив, він їде сюди з великими шишками.
Джине, давай по іменах.
Конгресмен Джим Додд, голова податкової.
Але з вас він податків не здере.
Гадаю. Бо ми не знайомі.
Годі, Джин, давай далі.
Конгресмен Стемп, голова комітету торгівлі,
-і Боб Г'юз із транспортного. -Твій лист про наміри готовий.
-Усе під контролем. -Ти в нормі?
-Звичайно. -Точно?
Гаразд.
-Вітаю, шефе. -Привіт, Рито.
-Ви як? -Чудово.
-У вас хворий вигляд. -Я теж помітив.
Вас аж трясе. Ви щось вживали?
Та все зі мною добре. Буду в себе.
Не смій.
Ні!
О ні! Господи!
Забирайтесь звідси! Зачіска!
Панове, вітаю. Для нас це велика честь.
Я Марті Стрінгер, помічник конгресмена Бакстера.
Це Рита Деніелс, його асистентка.
Ви готові, сер?
Хвилиночку. Брудні птахи! Який великий!
Бакстер ще новачок, сер, але заткне за пояс багатьох бувалих.
Сподіваюсь, цей юний орел допоможе мені переконати тих старих круків.
Ви будете вражені.
Панове, радий зустрічі.
Конгресмене, поясніть, що відбувається.
А, ви про це.
Це птахи.
Що вони тут роблять? Звідки вони взялися?
Прекрасне запитання.
На нього я відповім, що ці птахи спеціально...
дресировані, сер.
Давайте я вам продемонструю.
Скільки б я не рухався, вони все одно з мене не злазять!
До чого ви хилите, конгресмене?
Пташечки, до чого я хилю?
До чого хилю?
Я вам розповім.
Я хилю до того, що...
людина...
має панувати над тваринами.
І, врешті-решт, людина мусить...
керувати своєю країною.
Боже, благослови Америку.
-Абсолютно згоден. -Ви знущаєтесь.
Ні, анітрохи.
Минулого року у нас прогорів грандіозний проект через якихось дятлів.
Екологи здійняли страшенний ґвалт,
що може зникнути якась дурнувата пташка...
Згоден, птахи таки дурнуваті.
...через це ми втратили понад 25 мільйонів доларів.
Зрозумів, куди ви хилите, конгресмене. Так тримати!
Ваша вистава зачепила нас за живе. Панове.
Відтепер давайте знизимо кількість сюрпризів, скажімо, до нуля. Ясно?
Так, сер. Звичайно, сер.
Еване, блискучий хід. Ризиковано, але ефектно.
Якого біса тут...
Я вам чесно скажу, ці пташки добряче поїли перед тим як прилетіти сюди.
Принести вам мою рушницю?
Краще знаєте що зробіть? Відчиніть двері.
-Відчинити двері? -Відчиняй вже!
-Зачините, коли я вийду! Виконуйте. -Добре.
Раз, два, три.
Якщо в мене буде пташиний грип, за лікарню платитиме він.
Вівці!
Ні.
Боже ж мій.
Забирайтесь! Геть!
О ні!
Так, назад.
Ні!
Не буду я нічого будувати, це ж божевілля!
Ні!
Досить!
А в ковчегу вони б усі вмістились.
За що мені це? Чому я?
Зарано ви прийшли, гуляйте поки.
Так, погуляйте.
Ну, що скажеш? Відчуваєш адреналін?
Прекрасно, правда? Пам'ятаю, як створював цю долину.
Бачиш, хребет тягнеться зі сходу на захід.
Це щоб було більше світла.
Де ми?
-Не впізнаєш? -Ні.
Ти ж тут живеш, синку. Це Престиж Крест.
Хотів показати тобі початкову версію.
Ти справді Бог, так?
Потрібні докази? Давно я нікого на соляний стовп не перетворював.
Та ні, я вам вірю. Просто не розумію, чому ви обрали мене.
Ти ж хочеш змінити світ, синку.
Я теж.
А ковчег навіщо? Він же наче для потопів.
Ви ж не влаштуєте потоп знову. Та ні. Чи влаштуєте?
Скажу так. Усе, що я роблю,
я роблю з любові.
Тоді ви зрозумієте, що будування цього ковчега
не вписується в мої плани.
Мені треба облаштувати будинок, справити враження на роботі.
Ви чого?
Твої плани. Це ж...
Ви про що...
Ми ж говоримо про ковчег, так? Отой ковчег?
Він же величезний! Я навіть не знаю, з чого почати!
Ну, це я вже чув.
Люди хочуть змінити світ, але не знають, де почати.
Сказати тобі, як змінити світ?
Один добрий вчинок за раз.
Збудуй ковчег.
А я займуся його наповненням.
А як хтось спитає, скажи, що... буде потоп.
Це тобі знадобиться.
КОВЧЕГИ ДЛЯ ЧАЙНИКІВ
Гаразд. То з чого почати? Беру я колоду і...
Ясно. Це взагалі-то жорстоко.
Ти його бачиш?
Я не бачу.
«Традиційний спосіб будівництва ковчегу».
ПРО АВТОРА
«Господь - творець неба і землі. Мешкає у всьому сущому,
має більше шести мільярдів дітей».
Любий, все добре? Тобі допомогти?
Ні, дякую, просто впустив дещо.
Гаразд.
Отак.
Серйозно, борода? В ній же стільки мікробів.
Гидота!
Я була б дуже рада, якби ви допомогли...
-Доброго ранку. -Доброго ра...
Отакої.
Звідки такі зарості, неандертальцю?
Я тут подумав, раз сьогодні вихідний...
Що?
Любий, я щось пропустила?
Скільки ж ти її відрощував?
Я відчиню!
-Мої вітання! -З чим?
З покупкою нової землі! Ви скупили всі сусідні ділянки!
СТОЛІТТЯ 21 ЄВА АДАМС ПРОДАНО
Закласти заради цього свій будинок - це, звичайно, сміливе рішення.
Я заклав свій будинок?
Аякже. То що робитимете з землею?
Перепродасте для заробітку? Чи щось збудуєте?
Кому шампанського? Святкуємо!
-Ти купив вісім ділянок? -Так.
Я хотів зробити сюрприз.
«Сюрприз, сюрприз!» Ґомер Пайл.
Навіщо? Ми не можемо собі це дозволити.
Привіт, мамо. Джоне Ленноне, радий бачити.
І тобі привіт.
Чому цілих вісім? Що ти робитимеш з вісьмома ділянками?
Не знаю. Може, човен збудую.
Збудуєш човен?
Це ж добре, коли в родині є човен.
На ньому можна плавати по озеру.
У разі потопу теж згодиться.
Та що з тобою таке?
Ти купив повно ділянок
-і торочиш про якийсь човен. -Так.
Ще й ця борода!
-У тебе що, криза середнього віку? -Це не криза!
-Хіба ні? -Ні.
А що ж тоді, по-твоєму, криза?
Хлопці, тихіше! Чуєте?
-Боже мій. -Люба.
Боже ж мій.
Люба.
Знаю, це звучить дивно.
Але я повинен це зробити.
Гаразд.
Будуй свій човен.
Тільки поквапся, добре?
Бо ми не для того все покинули в Баффало,
щоб плавати на хвилях твоєї депресії.
До справи.
Хлопці, вам, мабуть, дуже цікаво, чому я вас тут зібрав.
Пеніс аргентинського качура завдовжки з його тіло.
Це ж треба. Є чим пишатися.
Отже, на вихідні я запланував для нас невеличкий будівельний проект.
-На всі вихідні? -Так, на всі вихідні.
Може, ще й не тільки на ці.
Так, я зможу. Допоможіть!
Як мені встати з цією дровенякою? Вийшло.
Важезне яке. Отак, добре.
Твою ж м... мати, тато, брат, сестра!
Вперед.
-Тату, він повернувся! -Раяне, жени цього...
Підважуй його! Отак.
Треба навалитись всім тілом.
-Готовий? Раз, два, три. -Готовий.
Який же я йолоп.
«Добридень, пане конгресмен. А чому у вас такі руки потріскані?»
«Ну, я тут ковчег будую».
У мене вава!
Не можна було нормальні інструменти дати?
Штовхай його! Отак.
Ну що, морячок, труднощі з човном?
Це катастрофа. Я не знаю, як будувати такі речі.
То не будуй, все просто.
Алло.
Так, Марті, ваш безстрашний лідер тут.
Привіт, Марті, що там?
Я йому передам, дякую.
Викличте охорону. Дякую.
-Я можу чимось допомогти? -Рито, це я.
Що це за хіпі з голосом Евана Бакстера?
Гаразд.
-Чудово, воно ще відросло. -Боже мій, це справді ви.
-Та годі вже. -Еване, що сталося?
-Ви щойно з шахти вилізли? -Ні.
-Вийшли з коми? -Ні.
-На вас вовкулака напав? -Не нападав.
Ви щось перестарались з легкою недбалістю в образі.
Ви ж як голодранець в костюмі. Вам негайно треба в перукарню.
Та знаю! Але це буде марно. Не спрацює.
-Як це, не спрацює? -А отак, не спрацює!
-Ви закинулись ліками від облисіння? -Рито, коли Еван прийде...
Даруйте, сер, зараз я до вас...
-Еван? -Я поясню.
Випереджаючи ваші запитання,
це дорослий пубертатний період.
Він триватиме недовго. Нащо ви мене викликали?
-Є щось настільки важливе? -Звичайно, є.
Я склав листа про наміри щодо проекту конгресмена Лонга.
Пам'ятаєш такого?
Тебе не було на роботі, а йому потрібен твій підпис, Еване!
Нічого я не підписуватиму, і не просіть.
Звичайно, в такому вигляді ти нічого не підписуватимеш. Поголись!
Та не можу я, Марті. Воно ж знов відросте.
Так зазвичай і відбувається. Поголишся знов, як відросте.
-Легко тобі говорити. -Еване, та що з тобою?
Я...
дещо будую.
Ти дещо будуєш?
Сподіваюсь, перукарню.
Я не можу піти до Лонга в такому вигляді.
Скажіть, що я захворів. Придумайте щось, прикрийте мене!
Еване, схаменись. Позбудься тої бороди.
Поверни собі людську подобу.
Скажи хоч, що ти там будуєш?
-Я будую човен. -Човен?
Прикрий мене, не можна, щоб хтось побачив...
-Ось ви де, конгресмене! -Конгресмене Лонг, я...
Не виправдовуйся, синку, усі ми інколи сачкуємо.
Босові я не розкажу.
Бо я і є бос.
Радість яка.
Що це ти закриваєшся, брекети поставив?
Ні, але це дотепно.
Опусти вже віяло, синку, я не розчув ані слова.
КОНГРЕС США
Це для дружини, сер. Додаю перчику у наші стосунки.
Вона обожнює хіпі, ось я і вирішив обновити образ.
Ми вас залишимо на хвилинку.
Нам з конгресменом треба побалакати.
Не відставай.
Гарно, правда? Політики гризуться, мов дикі пси,
а той, хто виграє, отримує більшу конуру. Сідай.
Що, конгресмене, вирішив мене в дурні пошити, чи як?
Ні, сер.
Та годі, синку. Я доручаю тобі підтримати свій проект,
а ти приходиш в образі Джона Леннона.
Думаєш, я повірю, що тут все чікі-пукі?
Сер, останнім часом все дійсно радше пукі, ніж чікі.
Та я і сам бачу. Ясно. Ти щось про тварин знаєш, синку?
Пеніс аргентинського качура завдовжки з його тіло.
Та ви, певне, це вже знаєте. З чуток, не з власного досвіду.
-Про північного вовка щось чув? -Ні, сер.
Могутній хижак, швидкий, розумний.
Може полювати сам, але не хоче.
Він полює у зграї.
-Знаєш, чому? -Ні.
Тому що, конгресмене, північні вовки розуміють,
що гуртом вони сильніші. А знаєш, що відбувається,
коли один з вовків вирішує полювати наодинці?
Зграя вбиває одинака заради добробуту решти.
Ой, як сумно.
Знаєш Джима Дженкінса, молодшого конгресмена від Теннессі?
Коли ми познайомились, він був селюк селюком,
а тепер очолює власний комітет.
Конгресмени Дженкінс, Вайтголл та Фрімен
очолюють зараз свої комітети, бо тримаються зграї.
Ти мусиш визначитись.
Триматися зграї чи стати одинаком.
Я у зграї, сер.
Добре. За два тижні я представлятиму план.
У прямому ефірі. Мені потрібна твоя повна підтримка.
Так, сер.
Ти наче наживка для тих риб.
Птахи тебе люблять.
Риб до тебе тягне.
Цікаво, чи потягне до тебе конгресменів.
Пропхаємо цей закон,
-так, конгресмене? -Так, сер.
Геть звідси, шолудивий.
Тату, тварин стало ще більше, ніж вчора.
Тоді не змушуватимемо їх чекати.
Штовхай вгору, давай, добре.
Сунься вже. Гаразд, відпускай.
Тату, без допомоги ми не впораємося.
Знаю. Нам треба чимось піднімати ці балки.
-Наприклад, цим? -Яке воно круте!
-Це суперова штука! -Чудово.
Тату, тут записка.
ПРОСІТЬ, І ДАСТЬСЯ ВАМ Б
Дай-но сюди.
Як цим користуватись?
БІГУНИ У КАНАТНОМУ БАРАБАНІ
-Тату, це дурня якась. -Повторюйте за мною: «ми хом'ячки»!
Ми хом'ячки!
Сила ніг!
Підняли!
Вдалось!
У когось ще є протиставлені великі пальці, а ну?
Забий-но оцю, тільки щоб рівно було.
Так круто.
-Піднімаємо. -Господи.
Так, треба виконати танок. Давайте танцювати.
-Танцюємо. -Ділане, давай з нами.
-Танцюй. -Не буду я танцювати.
-Не дряпайся!. -Фу, ходи сюди.
Від травми до травми!
-Хороший хлопчик. -Давайте, ще трохи.
Так, тримаю. Опускай!
Краса!
Хлопці, все гаразд?
Так.
«Подумав, це пасуватиме до твого образу.
Б.».
...зливи та шторми малоймовірні...
То наскільки тайна наша вечеря?
Температура не буде знижуватись, буде стояти суха і спекотна погода.
До полудня 22 вересня.
Не закінчиш ковчег до того часу, тобі кінець.
БОГ ВСЕМОГУТНІЙ НАЖИВО
То ось коли це почнеться. Опівдні 22 вересня?
Завтра температура триматиметься вище 30 градусів,
у вівторок так само,
тиждень мине без дощів та гроз...
Непогано було б в цей день курча засмажити. Як вам ідея?
Люба, засмажимо курча 22 вересня опівдні?
Хлопці, вибачте, будь ласка.
Нам з татом треба поговорити.
Хтось влип.
-Тату, ти влип. -Та знаю я.
-Що ти робиш? -У нас є щось прісне?
Так, в комірчині пошукай, десь між ладаном і миром.
В нашому столітті це називають пітою.
-Знайшов. -Еване, що з тобою діється?
Та поклади ти це! Глянь на себе.
Твоє волосся. Ти якісь ліки п'єш, чи гормони від облисіння? Що це?
Еване, скажи щось.
Я будую ковчег.
Навіщо?
Мені явився Бог і велів збудувати ковчег.
Він сказав, що буде потоп і я маю бути готовим.
Бороду зголити я не можу, вона миттєво відростає.
Волосся росте, як божевільне. А цю хламиду мені Бог послав.
Йому це здалось кумедним.
До речі, в ній дуже зручно. Тому я її і ношу.
Ти з бородою і у хламиді.
Ти що, Ной?
Щось типу того.
-Мамо? -Ною, не зараз!
-Тобто, Ділане. -Гаразд.
Ми багато чим пожертвували, переїхавши сюди.
Може, для тебе це стало сильним ударом, не знаю.
Але ти мусиш взяти себе в руки. Прошу. Ти мене лякаєш.
Дітям потрібен батько, а мені потрібен мій чоловік.
МЕТРОСЕКСУАЛ
О так. Успішний. Сильний. Гарний. Щасливий.
Успішний. Сильний. Гарний. Щасливий.
Доброго ранку!
Сьогодні прохолодно, еге ж?
ВЕРТАЙСЯ ДО РОБОТИ Б
«До роботи?»
Гаразд. Хочеш, щоб я носив хламиду? Буде тобі хламида.
Ця гра - для двох.
І вишенька на торті.
Так учень стає вчителем.
-Прошу тиші в залі. -Рито, ну де він?
Я ж сказала, Марті, коли він з'явиться...
Добре, ти мене викрив. Він тут.
Ми займаємось йогою.
Рито, мені зараз не до жартів.
Якщо він не прийде, ми з роботи вилетимо.
Зачекай, ми тут вітаємося з сонцем.
Марті, вибач, що запізнився. Ходімо.
Що це таке?
Викручуюсь, як можу. Піднімай телефон і ходімо.
По суті, цей закон дає громадянам право власності на землі,
-якими вони і так фактично володіють. -Можна сказати, пане голово?
-Ось він. -Так, бачу.
Ви говорите про право власності, але це не вся правда.
КОНГРЕСМЕН ЛОНГ ГОЛОВА
Насправді йдеться просто про забудову.
Еване, та що це з вами? У вас косичка на обличчі!
А далі що, брови почнете заплітати?
Забудова принесе нові робочі місця
і пожвавлення місцевої торгівлі. Якщо ви підтримуєте ці речі,
прошу приєднуватись до мене та моїх однодумців: конгресмена Додда...
конгресмена Г'юза...
та конгресмена Бакстера.
Ви коли перевдягнутись встигли?
Це вам що, вручення Оскару? Все одно вам далеко до Вупі.
Пані та панове! Тихіше!
Прошу! Конгресмен Бакстер схильний до театралізації
у своїй підтримці нашого проекту. Конгресмене, попереджаю,
ще десять секунд і я винесу вам догану.
О ні. Ви не проти, якщо я вікно зачиню?
Пані та панове, без паніки! Тварини дресировані!
Я цей цирк вже не вперше бачу.
Конгресмене, святий Франциск вам би точно позаздрив.
Ми не такі чутливі. У вас п'ять секунд.
Забирайтесь геть зі своїм звіринцем,
інакше ми вас виведемо.
-На жаль, це неможливо, сер. -Конгресмене!
-Ці звірі не дресировані. -Конгресмене!
-Вони хочуть, щоб я їх врятував. -Від чого, конгресмене?
Рятувати тварин добре. Під цим я підписуюсь, чудова ідея.
КОНГРЕСМЕН ФУЛЛЕР
-Від потопу. -Потопу? Це без мене.
Від потопу.
Це найсухіше літо за останні років сто,
а ви про потоп кажете.
-І коли ж він станеться? -Опівдні 22 вересня.
-Мені так сказали. -Хто вам таке сказав?
КОНГРЕСМЕН БАРРОУЗ
Тільки не в Конгресі. Прошу, мовчи.
Бог.
Бог? Ви говорите з Богом?
-Так. -І він вам відповідає?
Так, ми теревенимо інколи.
Все, пора шукати роботу.
Конгресмене, я виключаю вас з проекту.
Очевидно, ви не здатні витримати навантаження державної служби.
-Прошу вивести конгресмена. -Ні, благаю, зрозумійте мене.
Бог звелів мені збудувати ковчег!
Буде велика злива і потоп!
-Виведіть його негайно! -Ми маємо бути готовими!
Мені потрібно добудувати ковчег!
Та виведіть його вже!
Ми їдемо додому?
Або додому, або в Канаду. Одне з двох.
Джоан? Я знаю, ти бачила, що сталось. Та я можу все пояснити.
Діти, несіть речі в машину. Я зараз прийду.
Хлопці?
Я відвезу їх до мами. Еване, звернись до психіатра.
Благаю, Джоан, я ж не винен. Це не я, це він.
Я пішов на засідання в костюмі, а він його з мене зняв.
Через нього мене переслідують тварини.
То це все Бог? А він знає, що руйнує наше життя?
Він знає, що через нього ти роботу втратиш?
Так, він цього і добивається!
Він хоче, щоб мене звільнили!
Тоді я матиму більше часу, щоб будувати ковчег!
Бо буде страшна злива і потоп.
Я це чула, Еване. Весь світ це почув.
Благаю, Джоан, повір мені.
Глянь! Ось воно! Злива починається!
Прощавай, Еване.
Джоан!
Я в курсі, що б ти не робив, це все з великої любові до мене!
Зроби послугу, люби мене поменше.
Конгресмене!
Чи занепокоєні ви через промову конгресмена Бакстера
та її можливий вплив на ваш проект?
От коли почнеться потоп,
і конгресмен Бакстер випливе на своєму ковчезі,
тоді я і почну непокоїтися. Дякую.
Його звуть Еван Бакстер, та тепер його кличуть «Ноєм з Нью-Йорка»,
«Небесним Еваном» та «Дивачком-Бородачком».
Обережно, звірятка. Дайте пройти. Бережіться.
Марті, як ви прокоментуєте
зміну образу конгресмена Бакстера?
Так, у нього довге волосся і недоглянута борода.
Вам це нікого не нагадує?
Я так дивлюсь,
ще пару таких фокусів від нього і його оберуть президентом.
Не смій, це мій стакан!
Та, нехай.
Він збирає на човен усіх тварин по парі.
ЕВАН ЗАЧЕКАЄ
Бракує лише двох жирафів, двох слонів...
і ще одного барана.
-От йолоп. -Недоумок якийсь.
Придурки.
Хлопці, не звертайте уваги. Їжте.
-Я не голодний. -Я теж.
А я от ніяк не зупинюсь.
-Можна в туалет? -І мені.
Йдіть. Ділане, сходи з ними, будь ласка.
Добре.
Вибачте, можна ще порцію, будь ласка?
Вже несу.
-Дякую. -Даруйте, з вами все гаразд?
Так.
-Ні. Це довга історія. -Я люблю історії.
Я і сам їх інколи розповідаю.
Чули про «Ноя з Нью-Йорка»? Це мій чоловік.
Це той, що ковчег будує.
-Так, він. -Обожнюю історію про Ноїв ковчег.
Більшість не розуміє її суть.
Думають, вона про гнів Божий.
-Люди люблять, коли Бог гнівається. -Про що ж вона тоді? Про ковчег?
Як на мене, вона про любов. Про віру одне в одного.
Звірі ж приходили парами.
Стояли пліч-о-пліч, один біля одного,
як і Ной зі своєю родиною. І в ковчег вони заходили пліч-о-пліч.
Мій чоловік каже, що це йому Бог звелів.
-Що ви на це скажете? -Що це гарна нагода.
От скажіть мені,
коли хтось вимолює терпіння, гадаєте, Бог дає йому терпіння?
Чи він дає нагоду стати терплячим?
Коли просять про мужність, Бог дарує мужність,
чи нагоду стати мужнім?
Коли хтось благає зміцнити родину...
невже Бог раптом дарує їм тепло і любов?
Чи він дає їм нагоду полюбити одне одного?
Все, треба бігти. Стільки людей чекають. Смачного.
Якщо згадати його передвиборчі обіцянки, все стає ясно:
«Я знижу податки...
збожеволію і збудую гігантський ковчег».
ПОЛІЦІЯ
Боже мій!
-Еване! -Тату?
Любий!
-Тату! -Агов, я тут.
-Важкий тиждень? -Прикольно виглядаєш.
-Як дідуган. -Він і є дідуган.
-Чому ви повернулись? -Діти попросили.
-Давайте, кажіть. -Божевільним ти нам більше подобаєшся.
Ти більше часу проводиш вдома і з нами.
Тільки не змушуй нас більше танцювати.
Не знаю, що сталось, і що з тобою діється,
але ми одна сім'я,
і мусимо пережити це разом.
Пліч-о-пліч.
Тільки, Еване, ковчег треба розібрати.
-Це неможливо. -У тебе нема вибору.
Конгресмен Лонг подав до мерії список твоїх порушень, їх сотні.
КОВЧЕГ ПІДЛЯГАЄ ЗНИЩЕННЮ
Ти маєш розібрати ковчег до 22 вересня,
інакше тебе арештують.
Це ж день потопу, 22 вересня.
Мамо, тату, погляньте!
Тільки спробуй розібрати ковчег.
Але як нам з ним впоратись?
Вп'ятьох ми не добудуємо його вчасно.
Грошей на робітників у нас немає.
Це що, лама з молотком?
Альпака. Вони плюються, якщо їх злякати чи роздражнити.
Закінчимо цю штуковину.
Ходімо, вперед!
Невідомо, звідки вони взялись,
і як конгресмен змусив їх допомагати,
але всі тварини працюють парами
і з неймовірною швидкістю будують ковчег.
Дякую.
Якщо потоп таки буде, тоді «помилуй нас Еван».
Поможеш?
Дякую.
Тримай, любий.
Ідеально. Дякую.
Піднось сюди.
З вами Ед Карсон, це прямий ефір з будмайданчика Ноя з Нью-Йорка,
у зв'язку з небезпечною ситуацією назовні, з фургону ми вийти не можемо.
БУДІВНИЦТВО КОВЧЕГУ НЕ ТУРБУВАТИ!
-Давай п'ять. -Як життя.
Привіт, кицю.
Газуй, він мене ледь не зжер!
Ділане, Джордане, зацініть! Ваша мама будує ковчег!
-Час танцювати. -Тільки не це.
То звідки все ж взялись ці тварини?
-Та вони дресировані. -Це просто циркова вистава.
Дикі тварини розгулюють передмістям Вірджинії.
Тварини працюють важко, та хто прибере какашки?
Еване Бакстер! Ви пройшли шлях від репортера до конгресмена та відлюдника.
Чому ви певні, що Бог обрав саме вас?
Усі ми обрані.
Час купатися, хлопці.
Дякую.
Будеш?
Купив би собі «Корвет» і заспокоївся.
Ось і вони. Дуже радий вас бачити.
А ми вас як раді! Волосся у вас що треба.
-Просто королівське, я в захваті! -Та годі вже підлещуватись.
-Чому приїхали? -Лонг нас вигнав.
Він не має права.
Мене відсторонено, але ж я досі конгресмен.
-Рито, давай кажи. -Розказуй.
Я одразу відчула, що з тим кабінетом щось нечисто.
За гарні очі такий офіс не дають.
Тому наш нишпорка провів розслідування.
Розповідай, Юджине.
Ці землі були державними...
ПАРКОВУ ЗОНУ ЗАБУДУЮТЬ
...але згодом їх приватизували.
КОНГРЕСМЕН ЗАБУДОВУЄ ПАРК
Конгресмену Лонгу дозволили збудувати греблю,
а він передав навколишні землі приватним інвесторам.
Місцевим це не сподобалось.
Лонг та його ділки економили на всьому
і будували з купою порушень.
А цей закон дозволить йому робити те саме з національними парками.
Поки ви тут молотком вимахуєте, Лонг з товаришами жирує.
А що я зроблю? Мене відсторонили.
Повернись у Конгрес і покажи всім, що цей закон їм з рук не зійде.
Вибачте, друзі, та я не можу. Мушу будувати ковчег.
Ковчег? Ну гаразд.
-Бог звелів вам будувати ковчег? -Так.
Може, він вам звелів ще й змусити своїх друзів повірити в себе,
а потім пошити їх в дурні? Бо я ходжу до церкви щотижня.
Ну, майже щотижня.
Я була в церкві! І такого Бог звеліти не міг.
Рито, я знаю, це звучить безглуздо.
Але ти маєш мені повірити. Треба мати віру.
Еване, вірою цей проект не скасуєш. Його прийматимуть сьогодні!
Якщо ти хочеш це зупинити, треба негайно їхати в Капітолій!
-Інакше нічого не вийде! -Тату, здається, ми закінчили.
ЦЕ ДОПОМОЖЕ ЗІБРАТИ ТВАРИН - Б
Як він це робить? Я навіть кота свого до туалету привчити не можу.
Сьогодні 22 вересня, а ми й досі живі.
Незручно вийшло!
Люди! Потопу не уникнути!
-Ходіть на ковчег! Рятуйтесь! -Злізь звідти, дурню!
Послухайте! Кінець вже близько!
Саме так, капітане Ахав! Твій кінець точно близько!
Так, Бакстере! Температура за тридцять, спека дійсно трохи шалена!
Чуєте? Насувається злива!
Татку, здається, це не злива.
Прощайся з ковчегом, Бакстере!
КРУПНОГАБАРИТНИЙ ВАНТАЖ
-Де він? -На човні, сер.
Зачекайте, я спробую переконати цього «Ноя»,
що сьогодні кінця світу не буде.
Мушу визнати, вистава тобі вдалась.
Наскільки я знаю, вистава ще навіть не починалась.
Все ще чекаєш на потоп.
Знаєш, виборці таку чорнуху не люблять.
Їм до вподоби позитив.
От ваш закон повен позитиву.
Скільки ви заробили на цій землі?
Ви знищуєте наші національні парки заради прибутку.
Ти маєш щось проти прибутку?
Це ж бізнес, синку.
Якщо мені треба щось зробити, чи обрати когось конгресменом,
є люди, які готові за це платити, і ці люди хочуть, щоб проект затвердили,
і так воно і буде, повір мені. Поглянь униз.
Це вовки, синку.
Даю тобі останній шанс. Розбери човна.
І я даю вам останній шанс. Покайтесь.
Шкода. Ти мав потенціал.
Як хочеш зупинити прогрес і врятувати планету, вперед.
Хай тепер за тебе ялинки голосують.
Ламайте.
У мене є ордер на знищення цього човна!
Евакуюйтесь негайно! Даю вам три хвилини!
Любий, ходімо звідси. Вони знищать човен.
Ні.
Цього не буде.
Та де ж той клятий дощ?
Коханий, може, Бог висловився фігурально.
Може, він мав на увазі зливу знань, емоцій чи пізнання.
Якщо це так...
Я ж буду злий на нього, як собака.
Дві хвилини!
Виходьте добровільно, інакше ми застосуємо силу.
Еване, тобі вдалось. Ти збудував ковчег.
-Ти виконав прохання, хіба ні? -Ні.
Це ще не все.
Щось має трапитись, я відчуваю.
Авжеж трапиться, нас викурять сльозогінним газом і все.
Еване, подумай про дітей.
Одна хвилина!
Тату, хай там що, я з тобою.
Я теж.
І я. Тільки можна мені залишити пару тваринок?
Альпаку, наприклад. Вона плюється.
Ти права. Ми впорались. Ми збудували човен.
Так.
Тоді ходімо звідси. Гайда, хлопці.
-А от вони йти явно не збираються. -Це в них інстинкт.
Ти про що, сонечко?
Тварини відчувають зміну погоди. Коли погода змінюється, вони сідають.
Джоан!
Час вийшов! Ми починаємо!
Таран на позицію! Знищити об'єкт!
Це що, дощ?
-Дощ почався. -Таки вгадав, Бакстере. Пощастило.
Нарешті посуха cкінчилась. Це чудово, конгресмене.
Так. Чудово.
Люди, благаю, всі на ковчег!
Давай в машину!
Будь ласка, йдіть в ковчег!
Накрий мене, я не хочу мокнути!
І хто тепер божевільний? Дивись, як заворушились!
-Злива вщухла. -І це все?
Що я вам казав? Усе гаразд, перестало.
Що, Ахаве, оце твоя злива?
Твоєму Богу воду відключили?
Евану Бакстеру таки вдалось передбачити дощ,
але щодо його інтенсивності він трохи прорахувався.
Щось тут не так.
-Любий, хмари розходяться. -Ні, так не має бути.
Еване, навіть якби дощ
періщив цілий день, потопу не було б.
Але все мало статись сьогодні! Це ж безглуздя якесь!
-Стривай. -Що таке?
Марті казав, що Лонг економив і будував з порушеннями.
-Ти про що? -Озеро, Лонг-Лейк.
Воно назване його ім'ям. Це озеро!
О ні.
Всі на ковчег, негайно!
Треба сісти на ковчег.
Згоден. Нам треба сісти на ковчег.
Я змерзла і змокла до нитки. Я додому.
Пані вперед, розійтись!
Боже мій, почалось. Справді почалось.
Боже... Всі на ковчег, негайно!
На ковчег, бігом!
Рухайтесь, всі на ковчег!
Швидше, марш на ковчег!
Хлопці, бігом!
А човен можна було і більшим зробити. Будь з дітьми.
Швидше, Рито!
Люди, всі до трапу! Біжіть на ковчег! Швидше, давайте!
Ділане, ану назад! Тут небезпечно.
Ні, тату. Я ж казав, що я з тобою.
Обережніше! Рухайтесь!
Дивіться під ноги! Проходьте всередину!
-Хлопці, допоможіть з дверима! -Зачиняйте!
Де ви, ходіть сюди!
Люди, тримайтесь!
З вами все гаразд? Ти як?
У Престиж Крест нечувана повінь,
на екранах ви бачите, як ковчег Ноя з Нью-Йорка
несеться у напрямку Меморіального мосту, підхоплений хвилею!
-Ми розіб'ємося! -Розверніть цю штуку!
Ми загинемо!
Рятуй нас, Бакстере!
Наказую тобі, спинися! Стоп! Тпру!
Не діє!
Може, допоможеш нарешті?
Як це затопило? Дощило хвилин десять максимум.
Це неможливо.
-Я вас люблю. -Гаразд.
-Серйозно. -Я зрозумів.
-Ну чесно. -Дякую.
Усіх, хто підтримує Акт земельної злуки, прошу сказати: «Я за».
Господи!
Далі можна і пішки.
Вітаю, конгресмене. Можна мені тут свого човна припаркувати?
-Але як... -Гребля, конгресмене.
Вашу греблю прорвало, і повінь знищила Престиж Крест.
Ні. Вони казали, це неможливо.
Я й не думав, що...
Ти. Це все через тебе. Ти мене підставив, сучий ти...
Яка ж гидота.
Якщо воно ротом таке робить,
то що ж там ззаду вилазить.
Я б на них так не дивився, конгресмене, це вовки.
Хоча вони не такі небезпечні, як ваша зграя.
Будь здорова.
Як бачите, пророцтво Ноя з Нью-Йорка збулося.
Розгляд Акту земельної злуки призупинено
на час розслідування спекуляцій конгресмена Лонга.
Тепер всіх хвилює питання, як повернути звірів
до їх домівок?
Сподіваюсь, якщо Бог привів їх на ковчег, то і назад повернути зможе.
Конгресмена Бакстера, безсумнівно, поновлять на посаді
завтра ж на ранковій нараді.
А поки в Капітолії і так багато справ.
-Що це він робить? -Ходімо, Бастере.
-Давай, бігом! -Нумо!
-Не важко? -Зовсім ні.
-Він не встигає. -Так, сонечко.
Ну що, час зробити привал?
Тату, ми йдемо лише п'ять хвилин.
П'ять йдемо, п'ять відпочиваємо. В житті головне баланс.
-Хто хоче сендвіч? -Гаразд.
Кому сендвіч? Налітай!
-Я перший! -Усім, крім Бастера,
буде по сендвічу.
А ти залишишся без сендвіча! Ти пес, тобі не можна!
Бастер тепер теж член родини, час звикнути до цього.
Бідний Бастер!
Ходи сюди, любий. Тільки обережно, давай.
Кохана, залишиш мені один?
-Гаразд. -Я швидко.
-Привіт. -Вітаю.
Що ви тут робите?
Та от, з друзяками тусуюсь.
Ви ж знали, як все буде? Що греблю прорве.
Якби не ковчег, моя родина і сусіди...
А я ще пручався.
Але ти все зробив.
Хіба не ви повінь влаштували? І ковчег на Капітолій не закидували?
Я тебе лише трохи підштовхнув в кінці. Засуди мене.
Молодець, синку. Ти змінив світ.
-Це не я. -Поміркуймо.
Ти проводиш час з родиною, вони дуже щасливі.
-Пригрів бездомного песика. -І що з того?
Що з того?
Нагадай, як змінити світ?
Один добрий вчинок за раз.
КОВЧЕГ
Це ж треба.
Час.
Танцювати.
Приєднаєтесь?
КІНЕЦЬ
Проголошую нову заповідь.
«Танцюйте».
11 ЗАПОВІДЬ ТАНЦЮЙТЕ
Досить дурнею займатись!
Ви жахливо танцюєте, перестаньте!
Пані та панове, розходьтесь.
І можете більше не повертатись. Ми закінчили.
Зйомки закінчено. Всіх люблю, всім дякую.
Переклад субтитрів: Олена Стародуб