23.976 Ro diacritice © 16.06.2020
"Samantha în vacanță"
A început într-o zi, din aprilie trecut.
Locuiam cu bunica mea în în Mount Bedford, New York.
Ea mă determina să învăț cum să devin o adevărată doamnă.
Dar în acea zi, în particular, eram mai interesată
de supărătorul meu vecin, Eddie Ryland.
Samantha!
Ești așa de proastă încât probabil crezi că trei ori patru este doisprezece.
Trei ori patru este doisprezece, Eddie. Acum lasă-mă în pace...
Îți voi găsi pușculița, și o voi goli în râu.
- Ești prea proastă ca să o găsești. - Eddie Ryland, tu...
Întoarce-te, Eddie Ryland!
Și aceea a fost ziua când mi-am întâlnit noua prietenă, Nellie O'Malley.
- Cine sunt ei? - Sunt noii noștri servitori.
- Cea mare este noua menajeră. - E prea tânără pentru a fi menajeră.
Poate mama ei este menajera.
Este mare, tată. Privește apa.
Hai acum, Bridget.
- Sunt obosită, tată. - Știu. Nu va mai dura mult.
Știu că îți e foame, Jenny, dar trebuie să aștepți.
Mi-e cu adevărat foame, Nellie.
Vom mânca curând?
Privește, Nellie, alături de pompă.
- Vezi ce-ai făcut? - Nu am făcut nimic.
Ai aruncat o piatră și ai spart fereastra.
Mă duc să te spun, dacă nu-mi plătești un penny.
Nu am un penny.
Nu îți va plăti nici un cent, Eddie Ryland.
Și dacă mai faci alte încurcături, te spun mamei tale...
Că i-ai luat juponul cel bun și ți-ai făcut zmeu.
Îmi e cu adevărat teamă, Samantha.
Edward!
Am o misiune pentru tine!
Edward, Aștept.
- Mulțumesc, dră. - Eu sunt Samantha.
Locuiesc în vecini.
Eu sunt Nellie, și ele sunt Jenny și Bridget.
Te rog să mă aștepți.
Nu-i da nici o atenție.
Trebuie să-i dăm atenție, d-ră. Dacă vrem să ne păstrăm locul aici.
Nellie , fată, vino acum!
Vei merge la școala din Mount Bedford ? Poate vom fi în aceeași clasă.
Nu mă duc la școală, domnișoară. Suntem aici ca să muncim.
- Te voi vedea mâine? - Cum am spus, voi munci, d-ră.
Din zori și până în seară după cât e de mare acest loc.
La revedere, Nellie. La revedere, Bridget,.. Jenny.
La revedere.
Este minunat.
Familia Rylands are servitori noi. Un tată cu trei fete.
Una este de vârsta mea.
Samantha, privește acești ciorapi.
Bunicii nu-i va place asta.
- Da, dnă Hawkins. - Acum spală-te pe mâini.
Da, dnă Hawkins.
- Bună, Samantha. - Bună, bunica.
Cred că ai o explicație bună pentru halul în care sunt ciorapii tăi.
Sper. Îmi pare rău.
- Nu ai fugit, nu-i așa? - Nu, atunci când am căzut, nu.
- Graba strica treaba, Samantha. - Da, bunica.
- Știi, aici sunt trei fete... - Îmi poți spune după ceai dragă.
Să începem.
- Trei fete s-au mutat lângă noi... - Samantha, începe te rog.
Poșta de după amiază, dnă Edwards.
Mulțumesc, Jessie. Ne putem muta la masă, te rog?
- Este ceva despre unchiul Gard? - Vom deschide scrisoarea mai târziu dragă.
Dar se va întoarce cum a spus? Nu va lipsi de la târg, nu-i așa?
Samantha, te rog. Termină întâi ceaiul.
Bună, domnișoară.
- Te rog nu-mi spune "domnișoară". - Voi avea probleme dacă nu o fac, dră.
De unde ai venit? Din Mount Bedford, cred.
New York City.
- Unchiul Gard trăiește în New York City. - Eu și tata am lucrat într-o fabrică acolo.
- Ai lucrat în fabrică? - Da.
Dar tata crede că e mai bine să trăim la țară acum.
- Și mama ta... - A murit, dră. Iarna trecută.
Dacă nu te duci la școală, ți-ar place să citești din cărțile mele?
Nu mi-ar folosi, miss, doar dacă au poze.
Mama a început să mă învețe să citesc, dar...
Te voi învăța eu. În fiecare zi lângă gard.
- Mi-aș dori să pot, dră. - Vei putea.
Poți aduce ceva de lucru cu tine?
Trebuie să mai stai jos din când în când. Pot sta lângă tine. Nu e greu să citești.
Mulțumesc , Jessie. Las-o pe masă, te rog.
- Jessie? - Da, miss?
Câți ani aveai când ai început să lucrezi ca menajeră?
V-ar place altceva doamnă?
Nu, mulțumesc, Jessie. Acestea vor fi toate.
- Samantha. - Da?
Nu discutăm probleme personale cu servitorii.
- În bucătărie discutăm tot felul ... - Nu suntem în bucătărie.
Secretul unei case fericite este ca fiecare să-și cunoască locul.
Înțelegi?
- Da, bunica. - Bine.
- Îți place goblenul acela dragă? - Da, bunica.
Atunci sunt singură că nu ești interesată de acest pachet pe numele tău.
Este de la unchiul Gard!
Va ajunge mai repede decât a spus? Nu a plecat decât pentru trei săptămâni.
Ce este?
Este un stereopticon.
Spune, să pun în el prima poză, și voi vedea unde este acum.
Prima poză.
Oh!
Este Parisul. Turnul Eiffel.
Parcă am fi chiar acolo.
Unchiul Gard întotdeauna îmi face cele mai frumoase daruri.
O să mă ducă la expoziția din St. Louis...
O întreagă săptămână din iulie.
Vom merge să vedem pagodele japoneze și templele...
Și vom mânca unt de arahide și vată de zahăr în fiecare zi.
- Au unt de arahide? - Așa mi-a spus unchiul Gard.
Ce e vata de zahăr?
Unchiul Gard mi-a spus că e zahăr roz pe băț.
Unchiul Gard e cea mai bună persoană pe care o cunosc. Mai bun ca părinții tăi?
Am spus ceva?
Poate ar trebui să începem să citim lecția.
Îmi pare rău dacă v-am supărat, dră.
Părinții mei au murit.
Ca și mama ta. Într-un accident. Pe râu.
Amândoi?
Este groaznic.
Nu știu ce m-aș fi făcut fără tata.
Vrei să-i vezi?
Ea era așa frumoasă. Și el, așa chipeș.
Ea obișnuia să-mi cânte.
Câteodată încerc să-i aud vocea.
Dar apoi dispare.
Știu.
Mi-aș dori să o pot întreba pe bunica...
dar vorbind despre mama, o rănesc prea tare.
Am închis aceste lucruri aici.
Îmi place că ești aici, Nellie. Cred că vom fi bune prietene.
Niciodată nu am avut o prietenă adevărată, în afara familiei.
Ei, acum ai, Nellie O'Malley.
- Prietene pentru totdeauna. - Pentru totdeauna.
Haide.
Bine. acum...
"Th" ascultă asta:
The, that, this.
Aceia, acestea.
Ace, cer, miercuri.
Thanksgiving.
"O pisică plimbăreață cu fundiță..."
- .."stătea pe un covoraș roz..." - Oprește-te, Jenny.
Ești prea dură cu ea. Mai lent.
Acum întinde-ți mâinile. Asta e, Jenny.
De ce nu vorbește Jenny? Nu a mai spus nici un cuvânt de când a murit mama.
- Vorbea înainte? - Mult.
Și vorbește în somn.
- Aceasta pare amuzant. - Nu-i așa?
Pot să încerc? Aici.
Voi bate covorul până citești.
"Pisică, satelit, dușumea."
Bine. Mai departe.
"Gras, șobolan, pălărie.
"Pisică, gras, șobolan."
Fetele vor să omoare covorul?
Îmi pare rău, dle O'Malley. Este greșeala mea.
Nu e nimic greșit aici.
- Ai terminat? - Am terminat, tată.
Bine atunci. Mută-te înăuntru. Doamna Ryland a întrebat de tine.
Da, tată.
- Mâine, Samantha? - Mâine.
Vreau să-ți mulțumesc, Samantha, pentru bunătatea ta față de Nellie și fete.
Nu e nevoie de mulțumiri, sir. Nellie și fetele sunt prietenele mele.
Este unchiul Gard! Este unchiul Gard. S-a întors din Europa.
- La revedere, dle O'Malley. - La revedere.
La revedere, Jenny, Bridget. Unchiul Gard este aici.
La revedere.
Ei, iată-ne.
Mulțumesc.
Unchiule Gard!
Îngerul meu.
- Mi-ai lipsit așa de mult. - Și tu mi-ai lipsit mult.
- Ți-a plăcut cadoul meu? - Da, îl iubesc. Este minunat.
- Am o mare surpriză pentru voi. - Ce este?
Dacă îți spun, nu mai e surpriză.
Mă iei la o plimbare?
Întâi să spun bun găsit tuturor.
- Cum ai călătorit, dragă? - Bine. Mulțumesc.
Samantha, ți-o amintești pe Miss Pitt, de la Crăciun?
Te rog, spune-mi Cornelia.
Bună.
- Putem merge acum? - Un moment.
Unchiul tău spune că îți place să citești, Sam.
- Numele meu este Samantha. - Foarte bine, Samantha.
Cred că îți va place asta. Este Vrăjitorul din Oz.
Fetele din New York o iubesc.
Mulțumesc.
Haideți, voi două.
Dar am crezut că ai spus că vom merge la plimbare.
Mai întâi trebuie să-i spun bună ziua bunicii tale.
Trebuie?
Iată-te.
- Mamă. - Gardner!
- Ți-o amintești pe Miss Pitt? - Ce surpriză plăcută!
- Ce mai faci, Miss Pitt? - Foarte bine, mulțumesc, dnă Edwards.
Gardner mi-a promis că vă va spune că vin. Văd că nu a făcut-o.
Îmi plac surprizele. Ție nu, Samantha?
Sunt sigur că vom avea o mulțime de timp mai târziu.
Acum, dnă Hawkins pot să vă arăt camera de oaspeți.
- Mulțumesc. - Pe aici, doamnă.
Mulțumesc.
Gardner, ar fi trebuit să mă avertizezi că vii acasă cu musafiri.
Arăți bine, mamă.
- Asta e pentru tine. - Oh, Doamne!
Este minunat.
Amiralul va veni mai târziu?
Vom vedea. Acum trebuie să fac ceva.
- Ce? - Nu-mi amintesc.
- Scuză-ne, mamă. - Unde mergi Gardner?
În regulă, acum ies afară. Iată-te.
- Ai văzut-o pe Mona Lisa? - Da, am văzut-o pe Mona Lisa.
A fost minunat.
Dar ce e mai excitant...
este noul stil din artă, numit impresionism.
- Da. - A unui om, numit Monet.
Ai fost plecat foarte mult timp. Cum a mers firma fără tine?
Nu cred că au noutăți.
Fără sens, Gard. Sigur au.
Cornelia este o persoană care face lucruri deosebite în New York.
Cum adică?
Organizează mitinguri electorale peste tot în oraș.
Gard, cred că nu este cel mai bun moment.
Nu pot să înțeleg ce nevoie au femeile să voteze.
Femeile din generația mea au găsit alte căi de a influența evenimentele...
Fără să se suie pe o cutie de săpun.
Da. Deși dacă e de așteptat ca femeile să asculte legile făcute de lideri,
nu ar trebui să aibă ceva de spus în alegerea acestora?
Cred că Samantha va avea tot atâtea de spus cu privire la guvernare...
ca și micul băiat din vecini.
Unchiule Gard, când ne spui surpriza?
Am așteptat...
- Vii să locuiești în Mount Bedford? - Nu. Dar sunt vești minunate.
Împotriva bunei ei judecăți, această femeie minunată...
a acceptat cererea mea în căsătorie.
Gardner, sună așa de modă veche.
Vorbim despre asta de un an.
Când am fost în Paris, i-am întâlnit părinții.
Doamne! Ei, atunci...
Sunt foarte fericită pentru voi.
Și eu sunt fericită pentru tine, unchiule Gard.
Pentru că familia Corneliei locuiește în străinătate,
sperăm că vei fi de acord să facem nunta aici, mamă.
- O putem face în sala de muzică. - Este minunat.
- Va fi la sfârșitul lui iulie. - Iulie?
- Acest an? - Da, desigur, acest an.
- De ce așa în grabă? - Nu vreau să aștept.
Am găsit femeia visurilor mele.
Samantha, aș vrea să fii domnișoara mea de onoare. Vrei?
E prea tânără.
Sora mea poate fi doamna de onoare, fiica ei, fata cu florile...
dar nu am o domnișoară de onoare.
- Ce spui? - Spune, da.
Da.
- Samantha. - Bună.
Știu că ești supărată pe mine.
Nu vreau ca lucrurile să se schimbe, unchiule Gard.
Ai avut mai multe schimbări în viața ta decât alte persoane.
Dar vei vedea, Cornelia îți va fi o minunată prietenă.
De fapt, dacă mama ta ar fi trăit, sunt sigur că ar fi fost bune prietene.
- Ar fi fost? - Oh, da.
Gândesc la fel în multe privințe.
Mama ta era așa plină de viață, și cred că acum ne zâmbește din cer.
Râde de sprâncenele tale groase.
- Cum de știi despre asta? - Te tortură. Mi-a spus ea.
Și mi-e dor de ea de fiecare dată când mă gândesc la asta.
Semeni așa mult cu mama ta. Ai firea ei.
Ai voința și curiozitatea ei.
Ce e asta?
St. Louis, expoziția.
Oh, nu. Am promis că te duc nu-i așa?
Îmi pare rău. Ce aș putea face pentru tine?
- Este vina ei. - Nu, Samantha.
Cornelia este o persoană minunată.
Este puternică și blândă, și iubește copiii.
Veți avea familia voastră, și veți uita de mine.
Tu ești familia mea.
Totdeauna vei fi fetița mea cea mică.
- Este minunat, Samantha. - Mulțumesc, bunica.
- Bunico? - Da.
- Îți place de Cornelia? - Da...
Sigur că da, Samantha.
Ea va fi soția lui Gardner și mătușa ta. Familia noastră.
Oricât ți-ar place ca lucrurile să rămână la fel, Samantha, ele nu rămân.
Și trebuie să învățăm să acceptăm schimbările cu grație.
- Înțelegi? - Da, bunico.
"She gave a dose of it to Peter!
"'One tablespoon to be taken at bedtime.'
"But Flopsy, Mopsy, and Cotton-tail...
"had bread and milk and blackberries for supper. The end."
Nu pot să cred ce repede ai citit, Nellie.
Cred că citeam peste umărul tatei încă de când eram mică.
El mi-a spus să încep să o învăț pe Bridget curând.
Bună vouă.
- Trebuie să mă întorc la muncă. - Poți să stai un minut?
Încerc să decid ce tort să aleg pentru nuntă.
Acum...
Luați câte o gură și spuneți care vi se pare mai bun.
Lămâie sau vanilie.
Îmi place cu lămâie, dar cel cu vanilie este minunat de asemenea.
Poate ar trebui să mai gustați o dată.
- Eu spun că lămâie. - Sunt de acord.
Lămâie să fie.
Ei bine atunci, voi da restul la câine.
Nu doamnă, tortul nu este bun pentru câini.
- Îi doare burta. - Și noi nu avem câine.
Este adevărat. Am uitat.
De ce nu l-am duce lui Bridget și Jenny?
Bună idee.
Foarte bine. Mulțumesc fetelor.
Știi, nu e așa de rea.
Unde vei sta după căsătorie, dnă Edwards?
- Belgian Lace. - Ce elegant.
Vălul are perle de-a lungul lui...
și cristale strălucesc în fiecare perlă.
Și are satin sub bust.
Bust?
Da este culmea modei, știi asta.
Vorbește despre voal.
Voalul. Cade ca o cascadă.
Și al mamei era așa. Arăta ca un înger.
Și e ținut de domnișoara de onoare.
Bunico, privește. Este ca lavanda.
Culoarea ta favorită. E cea mai frumoasă culoare pe care am văzut-o.
Samantha are inima la St. Louis.
Trebuie să mergem cu ea. Vreau să vină să stea cu noi o vreme.
Chiar tu ai spus mătușă Francis, că nu este cel mai bine.
Este imposibil. Veți fi proaspăt căsătoriți.
Ultimul lucru de care aveți nevoie este un copil pe capul vostru.
Ea poate veni să stea cu noi la New York.
Să împărțim sarcina, mamă. Doar pentru câteva luni.
Ce e pe pământ?
Am încercat să dorm, dar îmi sună în urechi ce au spus.
S-au vorbit să mă trimită departe.
La New York. Bunica și unchiul Gard.
Cred că le sunt o povară.
Uită-te la tine, tremuri. Ești așa rece.
- De când ești aici? - Te rog, hai cu mine.
Nu vreau să fiu singură.
Am crezut că aici este doar o magazie pentru bărci.
Este locul meu secret.
Sunt așa multe lucruri minunate aici.
Aici, mama, tata și eu, ne țineam bărcile.
Dar înainte ca ei să moară...
nimeni nu venea aici niciodată.
De multe ori când vin aici...
îi simt stând lângă mine.
Ce faci aici?
Citesc de cele mai multe ori. Îmi fac vise.
Ce îți dorești?
Depinde.
Câteodată îmi doresc ca Eddie Ryland să se ciocnească de un pom.
și altă dată...
îmi doresc ca părinții mei să poată fi aici.
Tata spune, "Nu are rost să dorești ce nu poți avea."
"mai bine gândește-te ce poți face."
Dar eu îmi doresc să o pot vedea pe mama.
Când te vei duce la New York, îmi vei lipsi așa de mult.
- Poți să-mi scrii zilnic. - Și tu poți să-mi scrii înapoi.
Care e numele ei?
Lydia. Exact ca al mamei.
Nu am văzut niciodată ceva așa de frumos.
Dacă plec, vrei să o ții pentru mine?
- Ești sigură de asta? - Da.
Nu aș încredința-o nimănui în afară de cea mai bună prietenă a mea.
- Știi ceva despre stele? - Puțin.
Când vezi prima stea, trebuie să-ți pui o dorință.
"Stea luminoasă, stea strălucitoare"
"prima stea din seara asta"
"aș vrea să mi se împlinească"
"ce mi-am dorit în seara asta"
Te-am găsit!
- Ieși afară de-aici chiar acum, Eddie. - Plătește-mă și nu spun.
Cât ai vrea să nu-mi mai vorbești niciodată?
Le-am găsit!
Ce crezi că faci fată insensibilă?
Întreaga vecinătate se uită la tine.
Este complet inaceptabil.
Servitorii din casa mea nu intră pe proprietatea altor oameni.
Nu dorm afară cu copiii din vecini.
Îmi pare așa de rău. Nu pot înțelege cum s-a întâmplat asta.
Este vina mea, dnă Ryland. A fost ideea mea.
Am rugat-o pe Nellie să-mi țină companie.
Nu contează. Servitorii mei trebuie să se poarte respectuos întotdeauna.
- Nu cred că aceste fete au făcut vreun rău. - Promit că nu se va mai întâmpla.
Vă rog, iertați-o. Este tânără și și-a uitat locul.
Îmi pare așa rău, doamnă.
Știu bine. Am spus.
Este în regulă, Nellie.
Mamă.
Ce e asta?
Picturile Lydiei.
Jurnalul Lydiei.
Samantha.
Câteva luni în New York City îi vor face bine Samanthei.
- Dacă sunteți sigur că vă descurcați. - Oh, sunt.
Da, bunico.
Am vești minunate.
Unchiul Gard te invită să petreci câteva luni...
în New York City, cu el și Cornelia.
Cu tine în oraș...
o voi putea vizita pe mătușa Francis.
Îmi pare rău că am pus picturile mamei în magazia pentru bărci.
Aceasta nu este o pedeapsă, dragă.
Nu voi mai face. Îți promit, bunico.
Când pierdem pe cineva, în memoria lui...
trebuie să păstrăm amintirile aproape.
Aș fi fost dezamăgită dacă nu aveai un loc special pentru mama ta.
- Și ea a făcut același lucru. - Mamă?
Odată a avut un pisoi numit Mabel.
Era pufos și gri și cu ochișori ciocuși.
Ochișori ciocuși?
Iubea acest pisoi mai mult decât orice pe lume.
Într-o zi, Mabel nu a mai venit acasă.
Ea a luat toate lucrurile lui Mabel și le-a dus în magazia pentru bărci.
- Asta a făcut? - Exact ca și tine.
Nu e cel mai minunat lucru pe care l-ai văzut, bunico?
Cel mai minunat.
Mă duc să o văd pe Cornelia. Mă însoțești?
- Arăți ca o zână din basme. - Exact ca o prințesă.
Am câteva bijuterii aici. Sunt în familie de ani.
Trebuie să le încerci.
Doamnă Edwards, mulțumesc mult.
Oh, Doamne! Sunt așa frumoase.
- Oh, Doamne, așa delicate. - Sunt minunate.
- Nu te simți obligată să le porți. - Mulțumesc mult.
Vălul tău e terminat.
Îmi pare rău , mătușă Cornelia. Nu am vrut.
Este în regulă, Agatha. Nu fi supărată.
Arăți minunat.
Ți-ar place să porți voalul mamei?
Nu aș putea.
Trebuie.
E așa frumos.
Vă mulțumesc așa de mult.
Mă poți ajuta?
Gardner, vrei să iei această femeie...
să-ți fie soție credincioasă, să trăiți împreună după vrerea Domnului...
în sfânta lege a căsătoriei?
O vei iubi, apăra...
onora și păzi, la boală și sănătate...
și, părăsindu-i pe toți...
vei fi numai al ei...
atât cât veți trăi?
Vreau.
Cornelia, vrei să iei acest bărbat să-ți fie soț...
să trăiți împreună după vrerea Domnului în sfânta lege a căsătoriei?
Să-l asculți și să-l servești...
să-l onorezi și păzești la boală și sănătate...
și, părăsindu-i pe toți... vei fi numai cu el...
atât cât veți trăi?
Vreau.
Vă declar soț și soție.
Agatha, trage tare!
Mulțumesc mult.
Ce ocazie plăcută.
În fine l-a prins. Până la urmă s-a măritat bine.
- Nu așa bine. - Ce vrei să spui?
Nepoata lui vine să stea cu ei până la Crăciun.
Sărmana Cornelia.
O familie de-a gata doar la câteva luni după nuntă.
La revedere!
La revedere. Mulțumesc
- La revedere. - La revedere, mamă.
Ne vom întoarce într-o lună, și atunci vom avea multe aventuri minunate.
Ce e sunetul ăsta?
Ești gata?
Foarte generos să-i dai Corneliei voalul mamei tale, Samantha.
Am făcut-o pentru tine.
Știu.
La revedere.
La revedere, unchiule Gard.
Samantha, haide aici.
Uite ce am găsit. Da. Pușculița lui Eddie Ryland.
L-am urmărit dimineață.
L-am urmărit și i-am găsit locul secret.
Bine.
Ce să facem cu ei?
Știu locul perfect pentru ei.
Bună dimineața.
Amin.
Îți voi scrie de trei ori pe zi.
Îmi vei lipsi așa de mult.
Îmi vei lipsi groaznic, Samantha Parkington.
- Îmi promiți că nu mă vei uita? - Să te uit?
Mă voi întoarce înainte de a-ți da seama.
Vom petrece Crăciun după Crăciun, împreună.
Asta sună măreț.
Îți promit. Nimic din New York City nu ne poate ține departe. Vei vedea.
Dragă Nellie.. Astăzi, unchiul Gard, mătușa Cornelia, și cu mine,
am făcut un tur al New York-ului.
Prima dată ne-am oprit în Madison Square și am văzut magnificii zgârie-nori.
Îți trimit un slide. Suntem în Flatiron acum.
Nu e nostim, să numești o clădire după oțel?
Nellie, sunt așa de mulți oameni aici.. Din toate părțile lumii.
Vorbesc limbi diferite, râd..
Îmi fac urechile să țiuie.
Străzile sunt așa de pline de trăsuri și automobile,
încât e greu să te miști.
Unchiul Gard spune că luna viitoare se va deschide trenul subteran.
Va trece pe dedesubt, și va putea duce persoane din City Hall,
în Harlem în doar 15 minute.
Imaginează-ți! Am încercat untul de arahide de care mi-ai spus.
Îmi place cum miroase pe pâine.
Bună. Unul, te rog.
- Iată, domnișoară. - Mulțumesc, sir.
Ești binevenită.
Școala a început bine..
Mi-ar place să vă prezint pe noua voastră colegă...
Samantha Parkington, venită la noi din Mount Bedford, New York...
a făcut o schimbare.
- Nu-i așa, Samantha? - Da.
Poate ți-ar place să ne povestești puțin despre viața ta din Mount Bedford?
Mai întâi, Mount Bedford nu este un munte.
Acolo sunt case și o biserică...
Și un râu.
- Și ce râu este? - Râul Husson.
Houson.
Hudson. Îmi pare rău.
E-n regulă. Toți suntem nervoși când ajungem într-un loc nou.
Râul este Hudson River...
Același care curge în partea de vest a Manhattanului.
Mi s-au întâmplat multe lucruri nostime.
Îmi lipsești, Nellie. Te rog, scrie-mi repede înapoi.
Cea mai bună prietenă a ta, Samantha.
Dragă Samantha, Îmi pare rău că nu-ți pot scrie mult,
dar tata e bolnav, și trebuie să fac mai multe treburi.
Casa unchiului tău pare să fie minunată,
toată în piatră și marmură.
Ca și casele superbe din Gramercy Park pe care mi le arată tata.
Și tu îmi lipsești, Samantha.
Și nu mai am răbdare, să te întorci.
Cu dragoste, prietena ta, Nellie.
Dna Vandergeld și-a instalat un duș.
În pas cu moda.
- Ca o ploaie? - Exact.
Doar că e înăuntru, în casă...
Și tu stai dedesubt, și apa cade.
- O concepție ridicolă. - Absurd.
Nu va dura, sunt sigur.
Sunt sigur.
- Și ți-ar place unul, cred? - Absolut.
De la bunica.
Tocmai l-a văzut pe amiral.
Ce e așa amuzant?
Amiralul o cere pe mama de un an...
De vreo 12 ani, cred.
Nu-i de mirare că s-a gândit să grăbească lucrurile.
Bună dimineața, clasă.
Bună dimineața, Miss Stevens.
Astăzi , am un anunț foarte interesant.
Școala va găzdui un concurs de spiciuri...
cu subiectul "Progresul în America."
Puteți scrie la alegerea voastră. Despre orice e modern și nou.
- Da, Edna. - Pot să scriu despre telefon ?
Telefonul este un exemplu excelent. Altcineva? Samantha?
- Fabricile? - Altă idee bună.
O singură fabrică poate înlocui munca unui oraș într-o zi.
Lucruri ca ăsta. Da, Emma.
Unchiul conduce o fabrică. Pot să scriu despre una de asemenea?
Poți să scrii despre orice dorești...
Dar doar 12 lucrări vor fi selectate.
Acestea vor fi prezentate în fața întregii școli...
În programul de Crăciun.
Discursurile voastre să fie gata de Ziua Recunoștinței.
A sosit timpul să schimbăm vechile obiceiuri.
Femeile trebuie să voteze.
A sosit timpul ca toți să vorbească...
Și, cu ajutorul dnei Winthrop și al dnei Vandergeld...
vom organiza un miting pașnic în Madison Square Park...
de miercuri într-o săptămână.
Femeile din 45 de state vor manifesta similar în acea zi.
Sunt foarte fericită să te întâlnesc, Samantha.
Și eu sunt fericită să te întâlnesc.
Sunt întotdeauna mulțumită când tinerii ascultă discuțiile noastre.
Te temi să votezi într-o zi?
Nu sunt sigură. Nu.
Nu trebuie. Nu e adevărat, dnă Vandergeld?
Este un drept.
Este un drept să votezi, nu o obligație.
- Noapte bună, Samantha. - Noapte bună.
Mulțumesc.
Scuză-mă.
...curând vom înlocui aceste lucruri cu cele făcute de mașini.
- Unchiule Gard. - Bună, îngerul meu.
- Cum a fost azi la școală? - A fost bine, mulțumesc.
Îmi exersez spiciul. Ți-ar place să-l auzi?
Sigur.
Fabricile sunt fundația progresului în America.
Se pot face lucruri perfecte tot timpul și ne bucurăm de ele...
cu toții.
Putem avea slujbe pentru toți care doresc, de asemenea.
Lucrurile care sunt făcute de mână...
vor fi înlocuite curând cu lucruri făcute de mașini.
Sunt impresionat.
Poșta de după-amiază.
Bună, iubito.
Ceva pentru mine?
Este o felicitare pentru toți, de la bunica.
Nimic de la Nellie?
Nu, mă tem că nu.
Nu am nimic de la ea de câteva săptămâni.
Este aici o scrisoare din Mount Bedford, de la dna Hawkins.
Ce spune?
Oh, dragă.
Ce?
Tatăl lui Nellie a murit. De gripă.
Nu.
Săraca Nellie.
Pot să văd?
Spune că dna Ryland le-a trimis la un orfelinat...
în New York City.
Cold Rock House.
Știi unde este? Este aproape?
Nu poate fi greu de găsit.
Putem merge să le vedem, unchiule Gard?
Voi găsi adresa și mă voi opri la orfelinat, mâine în drum spre casă.
Dragă Nellie, tocmai am primit vestea despre tatăl tău.
Sunt foarte tristă pentru tine și fete. Toți suntem triști.
Dar Unchiul Gard s-a dus să aranjeze să te văd,
și voi fi acolo în curând.
Scrie-mi cât de repede poți.
Prietena ta, Samantha.
Voi exersa pentru lecția de pian.
Mi-ar place să ascult. Vrei?
Este minunat, Samantha.
Ți-ar place să te ajut?
Unchiul Gard mi-a spus că îi amintești de mama.
O iau ca un mare compliment.
Îmi amintesc părul ei...
Pe fața mea, când mă săruta de noapte bună.
Și nu știu de ce, ea ura găinile.
- Găinile? - Le ura.
- Este Gard. - Unchiule Gard.
Bună doamnelor.
Uită-te la voi două.
Sunt cel mai norocos bărbat din New York, nu-i așa?
- Ai găsit orfelinatul? - Da.
- Minunat. - Cum este Nellie?
- Nu m-au lăsat să o văd. - Ce înseamnă asta?
Orfanii nu au voie să aibă relații cu vizitatorii...
- ..decât dacă sunt interesați de adopție. - Este absurd.
- Ce? - Fiecare instituție are regulile ei.
Trebuie să existe o cale de a o vedea.
Dl și dna Vandergeld au donat o sumă mare orfelinatului din New York.
Una dintre ele cunoaște bine Cold Rock. Scuză-mă.
Ei?
Poți să-mi faci legătura la reședința Vandergeld de pe Fifth Avenue?
Sunt dna Edwards. Am sunat mai devreme cu privire la dna Frouchy.
Mulțumesc.
Va fi bine.
Trebuie să fiți doamna Edwards. Vă așteptam.
Vă rog să ne întâlnim.
Doamna Vandergeld m-a anunțat de venirea dumneavoastră.
Mi-a vorbit foarte frumos despre dvs..
Și despre dvs, dnă Frouchy.
Dna Vandergeld e cea mai generoasă binefăcătoare a noastră.
Este convenabil momentul pentru un tur?
Desigur. Lillian.
Mulțumesc.
Nancy, tu așteaptă.
Nu vorbi!
Sunt sigură că știți cât de importante sunt regulile pentru tinerele fete.
Supunere, ordine, și disciplină.
Acestea sunt lucrurile importante ca să-și găsească un cămin.
Aici este dormitorul pentru fetele tinere.
Nu sunt cam multe?
Nu sunt paturi destule pentru acești copii.
Două fete au plecat ieri...
La o familie bună, la țară.
Vom da o petrecere pentru ele, mai târziu.
Aici avem dormitorul pentru fetele mai mari, între 9 și 16 ani.
- Poate nepoata mea să le aducă niște fructe? - Da, desigur. Ce copil adorabil.
- Ce minunat. - Mulțumesc.
Acum, doamnă Frouchy...
Sunt mulți copii în acest dormitor?
Numărul copiilor variază...
Nellie.
Samantha.
- Ce faci aici? - Ești în regulă? Arăți așa de palidă.
Uită-te la mâinile tale. Aici. Ia mănușile mele.
Le-ai văzut pe Bridget și Jenny?
- Sunt bine? - Știi că nu ne lasă să ne vedem?
Nu ne putem juca împreună.
Sunt sigură că ele cred că le-am abandonat.
Nu ai voie să ieși niciodată?
Doar când duc cenușa afară.
În fiecare zi la 4:00.
Trebuie să le lăsăm pe fete să se odihnească.
Samantha, ești gata?
Voi fi pe alee la 4:00. Gata.
Pentru ce e coșul?
- Este pentru paltoane. - Paltoanele stau în vestiar.
Este pentru paltoane vechi pe care nu le mai purtați.
- De ce vrei paltoanele noastre vechi? - Pentru un orfelinat.
Au nevoie de orice fel de lucruri, precum pălării și mănuși...
Orice este călduros.
Ele sunt închise acolo și au nevoie de ajutor.
Poate că tu trebuie să faci asta.
Am câteva paltoane vechi pe acasă.
Nu mai îmi vin. Și mănuși, de asemenea.
- Le voi aduce mâine. - Mulțumesc.
- Îmi plac hainele tale. - Mulțumesc.
Da, dnă Edwards. Doamna Frouchy vă așteaptă.
Am aici un coș plin cu plăcinte de dovleac ...
și bunătăți de ziua recunoștinței pt. copii. Le putem duce în bucătărie?
Le iau eu. Urmați-mă.
- Prefer să aștept afară. - În regulă.
Nellie.
M-ai găsit.
Ți-am adus niște rulouri cu brânză.
Mulțumesc, Samantha.
Dna Frouchy spune că o să mă plaseze dacă nu mă port cum trebuie.
Ce-i asta?
Mă va trimite pentru a fi adoptată de o familie din depărtare.
Dna Frouchy zice că fetele pricepute la treabă sunt adoptate rapid la țară.
- Jenny și Bridget? - Nu, ele sunt prea tinere.
Dacă mă trimite, nu le voi mai vedea niciodată.
Nu poți pleca!
Voi trebuie să rămâneți împreună.
Trebuie să mă gândesc ce e de făcut.
Nu voi lăsa să se întâmple asta, Nellie. Crede-mă.
Ai auzit, Gertrude...
Samantha a fost aleasă dintre toate fetele din școală,
să țină un discurs în programul de Crăciun?
Nu e minunat?
Nu sunt doar eu. Suntem 12 cu toate.
E o mare realizare să fii una dintre cele 12, Samantha.
Este păcat că mama nu o poate auzi.
Mama ta va avea plăcerea să o asculte pe Samantha după ce se întoarce.
- Acum, uitați-vă la ăsta. - Arată splendid, nu-i așa?
Minunat. Prima noastră Zi a recunoștinței.
Mi-aș dori ca fiecare să fie binecuvântat așa cum suntem noi în seara asta.
Un gând minunat, Samantha.
Ne rugăm?
Doamne, îți mulțumim pentru această mâncare...
pentru sănătate și putere și toate lucrurile bune. Amin.
Haide. Totul e gata. Trebuie să ne grăbim.
Ce? Despre ce vorbești?
Uite, dacă nu mergem acum, nu vom mai putea niciodată.
- Să mergem? Unde? - Cu mine. Vă iau pe toate.
- Ce s-a întâmplat? - Mi-e teamă.
Totul va fi bine. Du-te după Bridget și Jenny...
Eu vă aștept în fața vestiarului.
Ne întâlnim acolo în 5 minute.
Du-te acum.
Haideți, fetelor. Trebuie să plecăm acum.
Ce e asta?
- Am venit să aduc donații pentru fete. - Da.
De obicei când vin aici cu mătușa mea...
care este foarte bună prietenă cu dna Vandergeld,
de obicei lăsăm cutiile lângă vestiar.
- Bine, poți merge. - Mulțumesc.
Nellie? Unde ești?
Samantha.
Depunem banii de donații luni, dnă Frouchy?
Mai bine dă-mi-i mie. Vor sta aici.
- Pentru păstrare. - Da, doamnă.
Intră. Bridget, sub birou.
Cine e acolo?
- Fugi! - Ce?
Bridget, haide.
Stop! Așteptați! Ajutor! Opriți-le!
Repede.
Nu te opri.
Hoții!
Fugi!
Repede, să mergem!
Poliția, stop!
Cineva mi-a luat copilașii și banii din donații. Pe toți.
Continuă să fugi, Nellie. Nu te opri.
Bridget, repede.
Haide, Jenny, fugi!
Haide, haide sus.
Haide. Fugi, Jenny. Fugi!
Cina!
Bridget, taci.
Dacă ne prind, vom avea necazuri, și noi și familia Samanthei.
- De ce nu putem sta aici? - Ne vor căuta de la poliție.
Pentru că dna Frouchy i-a sunat. Noi le aparținem.
Statului?
Da, și oricine ne-ar găsi, ar trebui să ne ducă înapoi.
Deci trebuie să facem liniște acum. Înțelegi?
Acum e în ordine. Mâncați.
Aici este curcan și sos.
Încet, Jenny.
V-am pus pijamale curate în pat.
Cum ai adus toate astea aici, sus?
I-am spus Gertrudei că sunt pentru o familie nevoiașă. Și așa e.
Sunt așa drăguțe și călduroase.
Oh, nu. Suntem acasă. Voi încerca să urc mai târziu.
Cum ți-aș putea mulțumi vreodată?
Sunteți prietenele mele. Asta fac prietenii.
- Samantha a fost aici toată după-amiaza. - Ești sigură?
- Samantha? - Da?
Alte întrebări?
Șefa mea m-a informat că a văzut-o la orfelinat cu puțin timp înainte.
Câteva din fetele mele au dispărut cu $200.
Este implicată?
Dacă aflu că a fost implicată, voi comunica autorităților.
Nu faceți amenințări aici.
O zi bună.
Am spus, o zi bună.
Sper că nu ai fost afară.
- Crezi că știe? - Nu sunt sigură.
Spunea că va merge la Poliție...
și că noi i-am luat banii.
E o acuzație teribilă.
Samantha, nu vreau să intri în nici o încurcătură, din cauza mea.
Mă voi duce să-mi caut o slujbă cât de repede voi putea...
Atunci vom putea avea o cameră pentru noi.
Cineva îmi va închiria.
Îmi lipsește tata.
Nu-ți face griji, Nellie.
Nu voi lăsa nimic să se întâmple nici uneia dintre voi.
Promit.
Gertrude a avut o vizită azi. Doamna Frouchy.
Ce vroia?
Greu de spus, doamnă.
Dar mi s-a părut că o acuza pe Samantha noastră, de hoție.
Gard, trebuie să facem ceva să oprim această femeie.
Dragă bunico, e aproape Crăciunul, și nu pot să te văd.
Eu și Cornelia facem propriile noastre ornamente pentru bradul de Crăciun.
Și prăjituri și tarte cu fructe și chiar puding cu prune.
Dar nu a ieșit chiar bine.
Nellie este în New York City acum.
Nu-mi lipsește decât dragostea ta, Samantha.
Jenny, ce faci aici jos?
E ceva greșit? Care e problema?
Ce este?
Bine, vin cu tine.
Bridget? Ești bine?
Ești așa fierbinte. Arzi.
Știi unde s-a dus Nellie?
A plecat să caute o slujbă?
Unde s-a dus?
Pune-ți numele pe listă. Dacă nu poți scrie, fă un "X".
Apoi intră în linie, în spatele ei.
M-am rănit la deget!
Nu, te rog!
Dacă faci pauză, nu iei bani.
Uite, mi-am rupt degetul.
Vezi ce-ai făcut.
Du-te, ieși de-aici!
Vino pe aici, și vom arunca o privire la ea.
Ține-o bine, acum.
În regulă, puteți deschide.
Haide, grăbește-te.
Domnule, îmi caut prietena.
Aici nu e petrecere.
Vrei să-ți vezi prietena? Stai la rând în spatele lor.
- Așteaptă până la 7:00. - Nu dle, nu pot aștepta.
Este o urgență. Este aici.
Nellie, hai repede.
Părăsești mașina, pierzi slujba. Iată regulile.
Bridget e bolnavă. Haide.
Tu decizi, fată. Dacă pleci, nu te mai întorci.
În regulă, deschidem acum. Următorul!
De ce nu mi-ai spus că munca în fabrică e așa?
Nimeni nu vrea să știe de unde vin salopetele lor, numai să vină.
- Celelalte fabrici sunt tot așa? - Toate pe care le-am văzut.
Sunt îngrijorată, Samantha. Nu vreau să o pierd și pe Bridget.
Haide, să fugim.
Arde, Samantha.
Niciodată n-am văzut-o așa rău.
Este greșeala mea, că am plecat.
E așa de frig aici.
Bună, îngeraș. Ziua cea mare a venit, nu-i așa?
Cum e speech-ul? Ești nervoasă?
Abia aștept să aud.
Trebuie să vorbesc cu tine. Cu amândoi.
Ascultăm.
Am făcut ceva greșit, am nevoie de ajutor.
Sora lui Nellie, Bridget, e bolnavă...
Acolo sus.
Sus?
Este deshidratată.
Nu are voie să fie mutată, câteva săptămâni...
Până își recapătă forțele.
Desigur, Doctore.
- Vreo îmbunătățire? - Încă nu.
Toate fetele stau aici până își revine bolnava.
- Voi veni dimineață să o văd. - Mulțumesc doctore. Ne vedem afară.
Gertrude îți va face patul în camera Samanthei. Acum, să mergem sus.
- Eu voi sta cu Bridget. - Samantha ne-a adus aici...
ca să mă salveze de la a fi trimisă cu trenul orfanilor fără surorile mele.
Nu au voie să separe familiile.
Doamnă, ei fac multe lucruri pe care nu au voie să le facă.
Noapte bună, și mulțumesc pentru bunătatea voastră.
- Noapte bună, Nellie. - Noapte bună, Jenny.
Noapte bună, Jenny. Noapte bună, Nellie.
Îmi pare rău, unchiule Gard, mătușă Cornelia.
Nu poți încălca legea, Samantha, chiar dacă pare nedreaptă.
Dar nu am avut de ales.
Întotdeauna ai de ales să vii la mine. Tu știi asta.
Dar tu nu mă vrei aici.
De ce ai vrea trei fete care nu au nici o relație cu tine?
Cine a spus că nu te vrem aici?
- Prietenele mătușii Cornelia. - Prietenele mele?
La nuntă.
Au spus că e o rușine dacă vin aici.
Samantha, doar nu ai crezut un minut că asta simt eu.
Ele erau geloase, și rele, și mărunte.
Suntem familia ta, Samantha. Eu te vreau aici.
Da, mătușă Cornelia.
Nimeni nu s-a atins de banii doamnei Frouchy.
Știm asta.
Te rog, n-o trimite pe Nellie înapoi. Nu poate merge înapoi acolo.
Nu avem alternativă, Samantha.
Trebuie să informez autoritățile ca ele sunt aici
Nu!
- Doriți un ceai? - Nu, mulțumesc.
Voi fi scurtă. Înainte de a vorbi, mi-ar place să spun...
că nu vom face reclamații împotriva fetei Parkington ..
atâta timp cât returnează banii pe care i-a luat.
Ea susține că nu i-a luat.
Crăciunul bate la ușă...
Va trebui să ne bazăm pe contribuții mai generoase.
- Nu vrem să-i dezamăgim pe copii. - Nu, nu vrem.
De aceea, dnă Frouchy, vă înlocuim.
Poftim?
Consiliul directorilor e dezamăgit de modul în care conduceți Cold Rock.
Niciodată nu am avut intenția să finanțăm o închisoare.
Și avem indicii că în timp, unele fonduri,
au fost delapidate.
- Vorbiți serios? - Da.
O zi bună.
Fabricile produc multe lucruri bune și în același timp...
sunt viitorul de aur al Americii.
Ultimul vorbitor va fi Samantha Parkington.
Americanii sunt foarte mândri că sunt moderni.
Sunt mândri de progresul lor...
Sunt mândri de mașinile din fabrici și de produsele pe care le fac.
Dar, de asemenea, americanii sunt mândri că sunt demni de încredere.
Săptămâna trecută, am fost într-o fabrică...
Și știu că nu am mai văzut așa ceva, niciodată.
Acolo sunt copii tineri ca și mine...
care lucrează de dimineață devreme până târziu în noapte.
Acolo e murdar, este frig...
și ei nu pot pleca.
Nu au timp să meargă la școală...
și sunt prea obosiți să se joace.
Copiii sunt răniți în aceste locuri.
Știu. Am văzut unul.
Dacă fabricile voastre pot răni copiii...
atunci nu avem un bun progres în America.
Aceste cuvinte nu sunt cele pe care le-am scris...
dar sunt cuvintele pe care aveam nevoie să le spun.
Americanii sunt buni și blânzi...
și oamenii buni și blânzi au grijă de copii...
chiar dacă nu sunt copiii lor.
Și dacă vom face asta...
vom putea fi mândri de fabricile și de progresul nostru.
Va fi minunat.
- Minunat, Samantha! - Suntem mândri de tine.
Bunico!
- Ai fost aici? - Da.
- Mi-ai lipsit. - Și tu mi-ai lipsit.
- Știi că sosesc? - Vor să fie o surpriză.
Ai fost minunată.
Cum de știi atâtea despre fabrici?
Datorită lui Nellie.
Am fost să o caut la lucru și...
Iartă-mă, Ți-l amintești pe amiralul Bemmis?
Îmi pare bine să vă revăd, dle.
A fost un discurs foarte impresionant, Samantha.
Nu e de mirare că bunica ta vorbește atât de mult despre tine.
Scuză-mă.
Samantha, acest discurs nu a fost cel cu care ai intrat în concurs.
L-am schimbat după ce am aflat adevărul.
Mă tem că ești descalificată din competiție.
- Descalificată? Pentru că a spus adevărul? - M-a cucerit.
Și eu sunt un judecător mult mai aspru, vă pot asigura.
Cred că e nevoie de doi pentru adevăr.
Unul să spună, și celălalt să asculte.
Îmi cer scuze.
Mi-ar place să ții acest discurs la grupul meu de femei, Samantha.
Suntem foarte mândri de tine. Cum te simți, Samantha?
Cred că Gertrude e copleșită de muncă. De asta e așa de lentă.
- Lentă? - Are nevoie de ajutor.
Cornelia, ai creat un cruciat.
Pe urmă, este o casă foarte mare ca să o țină o singură persoană.
Și de câte menajere am avea nevoie?
De trei. De fapt de patru, numărând-o și pe Gertrude.
De altfel dacă voi veni să vă vizitez...
Ce înseamnă dacă?
..veți avea nevoie de mult ajutor.
Sunt o pacoste.
Samantha, Cornelia și cu mine speram că ți-ar place să stai cu noi.
Permanent.
Înseamnă să părăsesc Mount Bedford? Pe bune?
Dar ce va spune bunica? Nu vreau să o las singură.
Nu va fi. Pentru că bunica s-a decis în sfârșit...
- Nu. - Da.
A acceptat propunerea amiralului.
Iată de ce sperăm că vei vrea să stai cu noi.
Ce spui, Samantha? Vrei să ne adopți?
Dacă vreau? Da.
Am ajuns.
Este minunat.
- Bunico. - Samantha.
Ce spui despre asta?
Eu l-am făcut, dră. Cu puțin ajutor.
Este cel mai frumos brad pe care l-am văzut.
Probabil ești foarte îngrijorată. Trebuie să rămâi. Cu adevărat.
Abține-te.
- Putem deschide cadourile acum? - Nu încă.
Nu până mâine.
Dar puteți începe să scrieți scrisorile către Moșul.
Și să fie ciocolată caldă în bucătărie.
Unchiule Gard, oare Moșul știe că Nellie și surorile sale sunt aici?
Crede-mă, Samantha, Moșul știe totul.
Doar un moment, lasă-mă să termin scrisoarea pentru Moșul.
Nellie și Jenny. Da.
s-o chemi și pe Bridget, Samantha?
Fetelor, lapte pentru Moșul.
Îmi imaginez că va fi foarte însetat.
- Ce sunt toate astea? - Sunt pentru orfelinat.
- Renunță la recompensă. - Aici nu e nimic.
Cornelia a aranjat întreaga petrecere de Crăciun de mâine.
A convins jumătate din New York să doneze cadouri, haine și mâncare.
- Pot ajuta? - Desigur.
Nu cred că e aici.
E așa minunat că putem fi împreună, Nellie.
E ajunul meu favorit.
Sper că vom fi împreună și Crăciunul viitor.
Hai să visăm!
Să privim la stele, și să ne punem dorințe.
Puneți o dorință, Nellie. Închide ochii...
și dorește-ți ce nu ți-ai mai dorit niciodată.
Îmi doresc, Samantha.
Crăciun fericit, Bridget.
- Cum e pacienta noastră? - Flămândă.
Să mergem să sărbătorim Crăciunul.
Stai, înainte de a începe să strigi că Moșul ți-a lăsat lucruri proaste..
- ..e ceva ce vrem să vă spunem. - Unchiule Gard.
Samantha a întrebat dacă avem nevoie de trei fete să fie menajere.
Da, sir. Vom munci din greu. De dimineață până noaptea, sir.
Dar nu mai avem nevoie de alte menajere.
Samantha ar dori să locuiți cu noi permanent...
și este un lucru pe care am vrea să i-l dăruim.
Are nevoie de trei surori.
Dar nu oricare trei surori. Are nevoie de voi.
De toate.
- Ce spui? - Oh, da!
- Surori, Samantha. - Surori!
Eu și mătușa Cornelia vrem ca voi toate să fiți fetele noastre...
să locuiți în această casă și să fim o familie.
- Ți-ar place, Bridget? - Da.
- Jenny? - Jenny spune, "da, domnule".
A vorbit!
Iată fata mea.
Crăciun fericit!
Asta e pentru tine.
- Hai aici. - Mulțumesc, și Crăciun fericit.
Aștept să le văd fețele fericite.
Crăciun fericit.
Crăciunul, Samantha. Crezi că visăm?
Dacă visăm, sper să nu ne trezim niciodată.
Traducerea: PISOCEL