Tidigare i Lost...
Det är våra namn. Var Jacob? Varför står mitt namn där?
- Vad vill han mig? - Ni fick inte vara nära templet.
Någon är på väg dit...
Någon ond.
- Det finns fortfarande tid. - Inte för mig.
Var är Jarrah? Var är han?
- Han dödade Dogen så han lär inte komma. - Vem är Dogan?
- Han som bestämmer i templet. - Sayid dödade tolken också.
Han stod bredvid dem med en blodig dolk.
- Du sa att vi var säkra vid templet. - Vad sägs om stranden?
Där vi begravde Locke. Där har vi havet bakom oss och vi känner till terrängen.
- Har nån en bättre idé? - Nej. Vi går till stranden.
...och det var på den här ön allt ändrades. Alla bitar föll på plats.
Elba. Platsen där Napoleon uträttade sina största bedrifter.
Landsförvisningen var inte det värsta för honom. Det var att förlora makten.
Han fick behålla titeln "kejsare". Men utan makt var den meningslös.
Han kunde lika gärna varit död.
Kom ihåg kapitel fem och sex tills imorgon.
- God morgon, rektor Reynolds. - Följ med mig.
Det har blivit en ändring i schemat.
Du ska övervaka kvarsittningen i eftermiddag. Hela veckan, faktiskt.
Nedskärningar, budgetkriser... Nån måste jobba dubbelt.
- Jag har historieklubben idag. - Det är fem elever. De överlever.
- Borde vi inte uppmuntra de ambitiösa? - Klubben är inte för dem, utan för dig.
Så att du ska känna dig behövd. Nu behövs du på kvarsittningen.
Tack för att du förstår, Linus.
Det är faktiskt dr Linus.
- Satan också, den är förstörd! - Vad är problemet?
Formaldehyd är problemet. Inget kan ta bort formaldehyd.
Om jag hade haft labbrock så hade jag sluppit betala för inkompetenta elever.
- Budgetnedskärningar. - Reynolds borde bry sig om vetenskapen.
Jag arbetar med laboratoriematerial från 50-talet.
Reynolds är administratör, inte lärare. Han har glömt vad skolan handlar om.
- Lediga somrar mot usel pension. - Nej, att ta hand om barnen.
- Fortsätt dröm du. - Du har gett upp, men det vägrar jag.
Du borde kanske vara rektor.
Säger vikarien.
- Vad menar du med det? - Det verkar som att du bryr dig.
Om han som bestämmer inte gör det, så är det kanske tid för ett byte.
Det uppskattar jag, men vem skulle lyssna på mig?
Jag lyssnar.
- Vad var det där för nåt? - Det var det som dödade dina vänner.
- Det dödade Jacob också, eller hur? - Såklart. Jacob också.
Visst är du Miles? Miles Straume? Du kan kommunicera med de döda.
Jag kan berätta hur nån dog med hjälp av deras sista tankar.
- Men jag behöver vara vid deras lik. - Det här är resterna av Jacobs lik.
Säg mig, hur dog han?
- Linus dödade honom. - Vad? Det är inte sant.
Är du säker?
Han stod vid Jacobs döda kropp med en blodig dolk, så...
Ja, jag är rätt säker.
Tack.
Jacob var som en far till mig.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © bubbafett, the-man-
-death_star och Robfors.
www.SweSUB.nu - För bättre texter!
Jag ska leta efter lite redskap och jobba på nåt skydd.
- Ni kan leta efter mat och göra eld. - Ja, eld löser allt.
Är det nåt du vill att jag ska göra?
Synska personer är totalt opålitliga.
Miles försökte en gång att utpressa mig...
Du har lätt för att få vänner, va?
Jag gjorde kalkonrätten med tranbärssås som du gillar.
Det är väl inget konstgjort?
Nej, pappa. Det är organiskt. Jag försöker hålla dig frisk.
Det är lite för sent. Hur var det på jobbet?
Jag har doktorerat i modern europeisk historia...
...och ändå får jag sitta barnvakt vid kvarsittning.
Kvarsittning?
Det värsta är att... När jag ser på de otacksamma personerna-
-som jag fått i uppdrag att vakta...
...kan jag inte sluta tänka på...
Att jag kanske är en större förlorare än dem.
Så här skulle du inte få det, Ben. Du skulle få det så mycket bättre.
Det var därför jag anmälde mig till Dharma Initiativet, tog dig till ön...
De var hyggliga...
Smartare än vad jag nånsin kan bli. Tänk hur annorlunda våra liv skulle vara-
-om vi stannade. - Vi hade levt lyckliga i alla våra dar.
Tänk vad du kunde bli.
- Känns det bättre så? - Ja. Tack så mycket.
- Alex? - Dr Linus. Var var du idag?
- Historieklubben ställdes in. - Ursäkta, jag borde meddelat er.
Jag har hand om kvarsittningen den här veckan.
- Vad gjorde du? - Rektorn bad mig att hålla i det.
Det är slutprov på fredag. Jag räknade med handledningen.
I morgon klockan sju i biblioteket. Och du tar med kaffet.
- Tack. Du är bäst, dr Linus. - Nöjet är mitt.
- Ursäkta, hur länge ska vi stanna här? - Jag vet inte än.
- Jag måste hitta min man. - Om nån vill göra det, så är det jag.
- Men jag vet inte var jag ska leta. - Varför vill du hitta Jin?
Ni delar på samma efternamn. Jag vet inte om jag ska skydda dig, honom-
-eller er båda. - Skydda oss? Vad pratar du om?
Ni är kandidater till att ersätta Jacob.
- På vilket sätt? - Om du är en kandidat-
-så lär du få veta.
Du sa kandidater. Hur många finns det?
Sex. Det är bara sex stycken kvar.
- Surmjölksost... - Hurley. Vakna upp.
Vi rör på oss. Vi hinner nog till templet innan mörkret faller.
- Jag är hungrig. Vi äter först. - Nej, vi kan göra det på vägen.
Varför så bråttom? Vi kanske borde ta det lugnt.
- Varför? - Därför.
Jag sticker. Ska du med eller inte?
- Nej... Det är den här vägen. - Men vi kom härifrån.
Det var ett misstag. Lita på mig, det är en genväg.
- Nej, inte alls. - Ni har fel båda två.
Templet är den vägen.
- Var har du varit? - Ni skulle inte tro på mig.
- Försök. - Inte än. Templet är åt det hållet.
Litar du på honom?
Han fördröjer inte åtminstone.
När du är klar på biblioteket så får du gärna hjälpa till.
Att folk tar med sånt på resor.
Oceanic... Det känns som det var igår som planet störtade.
- Du låter nostalgisk. - Det kanske jag är.
Det var jag som skulle flyga det. Oceanic 815.
- Varför gjorde du inte det? - Jag försov mig.
Tänk hur annorlunda mitt liv skulle ha varit om larmet hade gått.
Hur annorlunda skulle det vara? Du hamnade ju på ön till slut.
Gå.
- Okej, du behöver inte... - Stanna! Ner på magen!
Vad sysslar du med? Om det har att göra med vad Miles sa...
Plocka upp det och börja gräva.
- Gräva vadå? - En grav. Du mördade Jacob.
Den är till dig.
Jag vet att du kan det här.
Lord Cornwallis fick mer makt som generalguvernör.
Nu till privilegiebrevet 1813. Under privilegiebrevets tid-
-så expanderade Ostindiska kompaniets makt i hela Indien utom...
- Jag vet inte! - Lugnt, det är bara ett prov.
- Hela mitt liv står på spel. - Nu är nog för dramatisk.
Min mor jobbar två jobb för att betala hyran.
Hur ska jag ha råd med att gå på Yale? Om jag nu ens kommer in.
Du är en mycket begåvad elev. Jag är inte alls orolig över din framtid.
- Verkligen? - Ja. Hur kan jag hjälpa?
- Jag kan skriva ett rekommendationsbrev. - Jag behöver nån som har gått där.
Tyvärr är den enda jag känner är den perversa rektor Reynolds.
- Perversa? - Glöm det. Jag var bara arg.
- Har rektorn gjort nåt med dig? - Vad?
- Nej, det är inte det. - Vad är det då?
Om jag berättar, lovar du att hålla det mellan oss?
Jag var hos sjuksköterskan för att jag hade magont-
-och råkade somna där. När jag vaknade upp-
-så var rektorn i rummet bredvid. Och sjuksköterskan...
Hon glömde nog att jag var där. De... De gjorde det.
I rummet bredvid. Där de gör hörseltest.
- Visst är det äckligt? - Absolut.
- Du kommer väl inte säga nåt? - Nej, ett löfte är ett löfte.
- Ska vi återvända till det öppna havet? - Javisst.
- Du sliter inte direkt ut dig. - Jag har inte särskilt bråttom.
Jag tog med lite käk. Vi har bara brytbönor och banan.
Jag är inte hungrig.
- Skyll dig själv. - Du ville ha 3.2 miljoner dollar.
- Vill du fortfarande ha det? - Ska du skriva en check på bananlöven?
Jag kan komma härifrån. Jag har ett stort nätverk av människor och resurser-
-som kommer ge dig pengarna. Du behöver bara släppa loss mig.
Varför skulle jag behöva dina pengar när Nikki och Paulo-
-blev levande begravda med diamanter för 8 miljoner?
Du bara står och tittar på!
Ilana kommer döda mig för att jag dödade Jacob. Han brydde sig inte om att dö.
Han brydde sig. Precis innan kniven gick genom hans hjärta-
-hoppades han att han hade fel om dig.
Jag antar att han inte hade det.
Gräv!
- Reser du inte i tiden? - Nej.
Hur kommer det sig att du ser precis likadan ut som för 30 år sen?
Är det här som en "Terminator"-grej? Är du en cyborg? Vampyr?
- Jacob gav mig en gåva. - Vad vet du om honom?
Jag vet att han är död.
- Du sa att vi skulle till templet. - Jag ljög.
- Varför? - För att alla i templet är döda.
Vad menar du med det? Vad hände?
Jag är inte säker, men jag kom därifrån och det fanns inga överlevande.
- Våra vänner då? Sayid, Kate? - De var inte där.
De kanske klarade sig.
Allt jag vet är, att det du letar efter finns inte i templet.
Visste du om det här?
- Jacob antydde det. - Pratade du med Jacob?
Ja.
Vad han än sa, tro honom inte.
- Vart ska du? - Jag måste göra nåt.
- Göra vad? - Dö.
- Har du tid en stund? - Ja. Jag kan lika väl ge alla IG.
Hur svårt är det att lära sig skillnaden mellan ett släkte och en art?
- Vad vill du? - Du är väl rätt datorkunnig?
Du skulle inte stå här annars.
Kan du, hypotetiskt, komma åt nåns e-postkonto utan att de vet om det?
- Ja, det beror på kontot. - Ett lärarkonto. Hypotetiskt.
- Vems? - Sjuksköterska Kondracki.
- Kim? Gillar du henne? - Nej. Jag är bara...
Jag är nyfiken på hennes utgående kommunikation.
Med vem då?
Bra. Jag kom inte för att träffa dig. Du kom för att träffa mig.
Jag har tid med frågestund. Berätta vad du gör-
-eller låt mig betygsätta proven i fred.
Jag har skäl att tro att hon har en olämplig relation med rektor Reynolds.
- Du är ute efter det stora jobbet, va? - Ska du hjälpa mig eller inte?
- Jag vill ha en bra plats. - Ursäkta?
Jag vill ha Lamars parkeringsplats. Den bredvid lönnträdet.
Då får jag skuggan från lönnträdet.
Jag vill ha massa förkläder. Jag vill ha modern labbutrustning. Överrens?
Du lurade mig verkligen med den där slipover.
Du är en slug typ.
- Har du varit här förut? - Ja.
Efter all tid jag har varit på ön, är det första gången jag återvänder hit.
- Jack! Var är du? - Jag är här inne.
Det finns dynamit där. Jag fick torka bort dr Arzts bitar från min tröja.
Vi borde dra. Han öppnar en låda med dynamiter-
-och han är självmordsbenägen. - Jag kan inte begå självmord.
Även om jag vill det, vilket jag gör, så kan jag inte döda mig själv.
- Därför vill jag att ni gör det åt mig. - Vad pratar du om?
Det jag pratar om är att Jacob rörde mig.
Och när Jacob rör dig ses det som en gåva. Men det är inte alls en gåva.
Det är en förbannelse.
- Allvarligt, vi går nu! - Varför vill du dö?
Jag har ägnat mitt liv längre än du kan tänka dig-
-till tjänst av en man som sa att allt händer av en orsak.
Att han hade en plan. En plan som jag var en del av-
-och att han skulle berätta för mig i sinom tid. Nu är han död.
Varför vill jag dö? För jag fick reda på att hela mitt liv hade ingen mening.
Om jag tänder den själv kommer det inte att funka. Men du kan tända den åt mig.
Jag har gjort stubintråden lång nog så att ni hinner ut.
Säg inte att du funderar på det här.
Om han vill dö finns det inget vi kan göra för att hindra honom.
Tack.
Nu...
...pratar vi.
- Jack! Vi måste dra. Killen är galen. - Gå du. Vi kommer att klara oss.
- Jag måste prata med honom. Bara gå. - Nej, jag går inte utan dig.
Jag klarar mig.
När du ändrar dig så är jag två kilometer härifrån.
Du borde följa med honom. Du kommer då att dö.
- Jag tror inte nån av oss kommer dö. - Varför tror du det?
Jag kom precis från en fyr där mitt namn var inristad i trä.
Jag vände en spegel som visade huset jag växte upp i.
Jacobs fyr. Han fick Hurley att ta med mig dit för att jag skulle se spegeln.
Han ville att jag skulle veta att han har bevakat mig sen barnsben.
- Varför? - Ingen aning.
Jag tror inte Jacob gått igenom alla besvär för jag ska sprängas i luften.
Du tar en stor risk, Jack.
- Tänk om du har fel? - Det har jag inte.
Ska vi testa en annan dynamitgubbe?
Du verkar ha alla svaren. Vad gör vi nu?
Vi går tillbaka till där vi började.
Hej, Ben.
Vad gör du här?
- Hälsar på. Vad gör du? - Jag gräver min egen grav.
För att du fick mig att döda Jacob.
Ser du kvinnan där? Hon är hans livvakt. Hon vet vad jag gjorde.
- Du fick som du ville. Hon ska döda mig. - Jag vill inte att du ska dö.
- Jag gick till statyn för att hämta dig. - Varför då?
Jag samlar ihop en grupp för att lämna ön för gott.
När vi är borta behöver nån leda ön.
- Jag? - Jag kommer inte på nån bättre.
Under omständigheterna så verkar det inte så troligt. Hur ska jag komma loss...
Kom till Hydrastationen på den andra ön.
- Där är vi. - Hon kommer följa efter mig.
200 meter in i skogen finns ett gevär lutat mot ett träd.
Går du nu så får du chansen att skjuta först.
Men tveka inte, för det kommer inte hon göra.
Vi ses snart, Ben.
Kom in.
Jag har inte tid med ditt gnäll över kvarsittningen.
Jag vill att du läser nåt.
Om det här är ett försök att återuppliva din lilla klubb...
Det där är 30 e-mail över en 3-månaders period.
Ganska så ohämmade saker. Det skulle vara okej om det var privat,-
-men det verkar som gärningarna skett i skolans lokaler.
Gärningar som skolstyrelsen skulle rynka pannan åt.
För att inte prata om din fru.
- Vad vill du ha? - Ditt jobb.
Du säger upp dig på grund av, jag vet inte...
Personliga skäl, hälsa. Bestäm själv. Du ska sen rekommendera mig som ersättare.
Det ironiska är att de högaktar dig så mycket, att jag får jobbet.
Förstår vi varann?
Får jag läsa ett mail för dig, Linus?
"Kära rektor Reynolds. Kan du skriva ett rekommendationsbrev till Yale åt mig."
"Det skulle betyda mycket för mig. Hälsningar Alexandra Rousseau."
Rekommendationer är lustiga. De går nämligen åt båda hållen.
Bollen är nu på din planhalva.
Du kan utföra din skrupelfria manöver och ta mitt jobb.
Men det kommer bli en bieffekt...
Jag kommer förgöra miss Rousseau. Och hennes framtid.
Är mitt jobb, min makt, så viktig för dig?
Hur ska du ha det, dr Linus?
Lägg ner geväret.
Vad väntar du på?
- Jag vill förklara. - Förklara vadå?
- Att jag förstår hur du känner det. - Du har ingen aning om det.
Min dotter Alex dog framför mina ögon.
Och det var mitt fel. Jag kunde ha räddat henne.
Men jag valde ön istället för henne.
För Jacobs skull.
Jag offrade allt för honom. Och han brydde sig inte ens.
Ja, jag högg honom. Jag var så arg. Förvirrad.
Jag var livrädd att mista det enda jag brydde mig om - min makt.
Men det som verkligen betydde nåt...
...var redan borta.
Jag är ledsen att jag dödade Jacob.
Jag förväntar mig inte din förlåtelse. För jag kan aldrig förlåta mig själv.
- Vad vill du då ha? - Låt mig gå.
Vart ska du ta vägen?
- Till Locke. - Varför?
För han är den enda som vill ta mig.
Jag tar dig.
Dr Linus.
Jag skulle bara tacka rektorn för det otroliga rekommendationsbrevet han skrev.
Hade du nåt med det att göra? Han bredde på ordentligt.
Nej, det var inte jag. Andra har väl också märkt vilken duktig elev du är.
Vad fan gör du på mitt kontor, Linus?
Jag skulle bara lämna närvarolistan på kvarsittarna. Som du ville.
Lägg det på mitt skrivbord.
- Kommer du till historieklubben? - Menar du när det börjar igen?
Vi har fått tillbaka vår tid. En annan tar hand om kvarsittningarna.
Då så, vi ses klockan 16:00.
- Gjorde du det? - Nej.
- Min parkeringsplats då? - Du kan ta min.
Behöver du hjälp?
Hjälp mig med presenningen, så är du snäll.
Sir, det finns folk på stranden. Ska vi stanna?
- Nej. Fortsätt som planerat. - Ja, sir, mr Widmore.
SSG - SweSUB Group © bubbafett, the-man, death_star och Robfors.