- Tidigare i Lost. - De kommer. De slåss...
...de förstör. De fördärvar. Det slutar alltid på samma sätt.
Det tar bara slut en gång. Det som händer innan är bara progress.
Jag tänker inte döda Jacob, Ben. Du ska göra det.
- Gör det jag bad dig om. - Förstå en sak... Du har ett val.
De kommer.
De vid Svanen kommer att borra i marken-
-och råka stöta på en stor energificka.
- Jag tänker spränga en vätebomb. - Flight 815 landar i Los Angeles.
Skynda dig! Vad väntar du på?!
Vi träffade fickan!
Juliet!
Jag har dig. Nej, släpp inte taget! Juliet! Nej!
Nej! Kom igen! Kom igen, din jävel!
Hur smakar drinken?
- Den är god. - Det var inte mycket till reaktion.
Drinken är ganska svag.
- Berätta inte för nån. - Det blir vår lilla hemlighet.
Mina damer och herrar, skylten för bältena är på. Återvänd till era...
Det är normalt. Min man säger att planen vill stanna i luften.
- Det låter som en smart man. - Säg det när han återvänder från toan.
Jag håller dig sällskap tills han kommer tillbaka. Oroa dig inte...
Du kan släppa taget nu.
Allt är bra. Du kan släppa taget.
- Vi klarade det visst. - Ja, det gjorde vi.
Vi ber om ursäkt. Flygningen bör gå bra hädanefter.
Kan du påminna mig om att hålla mig nästa gång?
Jag dog nästan på toaletten.
Nu vet jag hur tvätten känner sig när den är i torktumlaren.
- Jag saknade dig. - Jag saknade dig med, min vackra.
- Ursäkta mig. - Sitter jag på din plats?
- Flygvärdinnan sa att det var ledigt. - Nej, jag sitter vid fönstret.
Går det bra om jag sitter här? Han brevid mig har snarkat hela vägen.
- Ja, det är lugnt. - Tack.
- Är nåt på tok? - Nej... Har vi träffats förut?
Det vet jag inte riktigt.
- Desmond. - Jack.
Trevligt att träffas, Jack. Eller att träffa dig igen.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator, the-man, death_star-
-Robfors och bubbafett.
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Nej! - Juliet!
Jag har dig! Nej, släpp inte! Juliet! Nej!
Kom igen! Kom igen, din jävel!
Hallå?
Kate! Det är jag, Miles.
- Vad hände? Var är vi? - Va? Jag hör inte.
Ringer det i dina öron med?
Vad är det?
- Vi är tillbaka. - Var då?
Nej.
- Är det byggnadsstället? - Nej. Det är luckan till Svanen.
- Efter att Desmond sprängde den. - Det är väl inte 1977 längre, va?
Jack?
Kan du höra mig? Jack!
Vad hände?
- Var är vi nånstans? - Vid luckan.
- Har de byggt den? - Ja, det har de.
Sawyer!
Ni hade fel! Det är luckan till Svanen!
Sprängd, som vi lämnade den. Innan vi började att hoppa i tiden!
Du sa att vi kunde hindra allt! Att vårt plan aldrig skulle krascha!
Det här är inte L.A.X.! Nu är vi tillbaka på ruta noll!
Förutom att Juliet är död.
Hon är död, din jävla idiot. För du hade fel.
Sawyer...
Jag är ledsen. Jag trodde att vi skulle...
- Jag trodde att det skulle fungera. - Men det gjorde det inte!
- Står du i kö? - Nej, jag väntar bara på min vän.
- Ursäkta, jag... Jag såg dig inte. - Vi går och sätter oss.
Lasagne.
Nej, ingen kniv och gaffel för dig.
Vad tror du jag skulle göra? Hugga dig och sen springa?
Se var du går, kompis.
Ursäkta.
- Bara en gång. - Jag vill inte.
Jag älskar reklamen. Säg det, så lämnar jag dig i fred sen.
Låt gå, då. Oi! Ha en cluckity-cluck dag, kompis!
Det är otroligt...
Vet du vem det här är? Det här är ägaren till Mr Clucks chicken.
- Och han sitter här hos oss andra. - Så det kan gå.
Ursäkta, men hur kom en sån som du över ett så stort företag?
Jag vann på ett lotteri och jag gillar kyckling, så jag köpte det.
Kul för dig.
- Du borde inte berätta det där. - Varför inte?
För att de kan utnyttja dig.
- Tack, men det kommer inte att ske. - Inte?
Nej. Inget ont händer mig. Jag har mest tur i världen.
Vad hände? Det gick från att vara dag till att vara natt. Vad hände?
- Vi rörde oss nog i tiden. - Hur vet du det?
Vitt sken. Huvudvärk. Tappad hörsel. Det har hänt mig innan.
- Jack och de andra då? - Jag vet inte. De tog en van-
-och körde upp till arbetsstationen. Sen hörde jag pistolskott...
- Hörde du? Det är Sawyer. - Stanna här med Sayid.
- Bomben måste ha exploderat. - Hur skulle vi då kunna stå här?
- Det vet jag inte. - Exakt! För en gångs skull vet du inte!
Jack! Sayid behöver hjälp.
- Var är han? - Med Hurley. Han blöder fortfarande.
Vi vet inte vad vi ska göra.
Hjälp mig.
Vad säger du? Har du nån bra idé? Det finns kanske kärnvapen nånstans...
Tysta!
Hjälp.
- Juliet! - James?
Juliet!
Herregud. Det här är vidrigt.
Oroa dig inte. Allt kommer att ordna sig.
När jag har dött...
- Vad kommer då att hända med mig? - Försök låta bli att prata.
Jag minns inte ens alla jag torterat. Jag har mördat.
Var jag än hamnar... Det kan inte vara speciellt trevligt.
Jag förtjänar det.
Hallå?
Jin?
Jin!
Jag har en pistol! Och jag vet hur man använder den!
Hallå, Hugo. Har du en minut över?
Varför stirrar du på dem?
De verkar så lyckliga.
Knäpp din tröja.
Du slösar bort din tid.
Kraschar planet så gör den det i havet där chansen att överleva är exakt noll.
I lugnt vatten och med en bra pilot kan man överleva en vattenlandning.
Och bränsletankarna flyter så pass bra att vi hinner komma upp på livbåtarna.
- Vad? - Jag är imponerad.
Vad gjorde du i Australien? Jobb eller nöje?
Nöje. Du då?
Jag åkte dit för att hjälpa min syster ut ur ett dåligt förhållande.
Men det visade sig att hon inte ville ur det. Så, här är jag.
- Var du där på semester? - Jag gick på en vandring.
- Som på "Crocodile Dundee"? - Nej, inte precis.
Men det var ganska intensivt. Vi tillbringade tio dagar i vildmarken-
-med bara våra packningar och knivar. Vi sov under stjärnorna, gjorde upp eld-
-och jagade vår mat.
Jag skulle inte ens klara mig två dagar utan min mobil.
- Du driver väl inte med mig? - Varför skulle jag göra det?
Om planet kraschar så håller jag ihop med dig.
Sluta glo på elden.
Jacob är borta. Han är borta.
Varför kämpade han inte emot?
- Varför lät han mig döda honom? - Han insåg nog att han var besegrad.
Gå och meddela Richard att jag vill tala med honom.
- Tala med honom om vadå? - Det är mellan mig och Richard.
Vilka är de?
Utom det faktum att de var på planet med oss-
-så vet jag bara att de slog mig medvetslös, tog mig till en stuga...
Och sen förde de hit mig med den döde snubben i kistan.
De säger att de är goda.
Jag köper det inte heller.
- Man går bara in om Jacob bjuder in. - Vi är här för att Jacob bjöd hit oss.
Bara för att ni vet vad som finns här, så bestämmer inte ni.
- Vad hände där inne? - Det är lugnt. John vill tala med dig.
- Är allt väl med Jacob? - Och vem är du? Självklart.
De är båda där inne. John vill bara tala med dig.
Vill John tala med mig?
- Vad gör du? - Jag skulle gärna vilja tala med John.
Men du kanske borde tala med honom först?
Håll ut, vi kommer!
Ficklampan.
Om vi kan få bort bjälken så kan jag ta mig ner.
För tungt! Vi behöver nåt som kan dra med. - Jin!
Det finns kedjor i bilen! Hämta dem!
Vart är du på väg? Vad gör du här?
I taxin visste du allt om mig. Du gav mig en flygbiljett-
-som fick mig att hamna här igen. Hur visste du att det skulle ske?
Svara på mina frågor!
- Min vän Jin kommer när som... - Han kommer inte kunna se mig.
- Jag dog för en timme sen. - Jag beklagar.
- Tack. - Hur dog du?
Jag mördades av en gammal vän som hade tröttnat på mitt sällskap.
- Du vill att jag gör nåt galet igen. - Nej, du måste rädda Sayid.
- Jin gick för att hämta Jack. - Du måste ta Sayid till templet.
Det är hans enda chans. Och de andra är utom fara där.
Be Jin att ta dig till hålet i väggen-
-där han var med det franska teamet. Genom öppningen kommer ni till templet.
- Har du kvar gitarrväskan jag gav dig? - Ja.
Ta med den.
- Vem är du? - Jag är Jacob.
Hjälp mig att lyfta in Sayid i bilen. Juliet behöver vår hjälp.
Kom igen!
Känner du till ett hål i en vägg där du var med det franska teamet?
- Ja. - Bra.
Jag hämtar kedjorna.
- Juliet? - Sluta! Bilen och kedjorna är här.
- Hon har slutat låta. - Hon vilar nog.
Om hon dör, så dödar jag honom.
Mina damer och herrar, om det finns en läkare ombord tryck på din knapp.
- Sir, är du läkare? Kan du följa med? - Ja.
Tack. En passagerare har varit i toan i en halvtimme och svarar inte.
- Han är läkare så om... - Jag tror det är nåt fel på låset.
Kan jag hjälpa till? Ursäkta mig.
Han andas inte.
- Vad är det som pågår? - Det är ingen fara. Sitt kvar.
Sir, jag behöver din hjälp.
Placera det över hans näsa och mun och låt ingen luft slinka ut.
Nåt blockerar hans luftväg.
Vi måste öppna upp honom. Jag behöver nåt vasst.
- Jag har en penna. - Det finns inget vasst.
En penna! Jag hade en i jackan, men nu hittar jag den inte.
Jag grejar det.
Ta det lugnt. Andas.
- Lever jag? - Ja, du lever.
Underbart.
Okej, Jin! Vi är redo!
Kör!
Ge hit ficklampan.
Jag är här. Kom igen, vakna upp nu.
Var... Var är vi nånstans?
Oroa dig inte om det. Du mår bra. Jag måste få dig härifrån.
Det funkade inte. Vi är fortfarande på ön.
Det är ingen fara. Jag måste få bort det här bara.
- Jag slog på bomben, men du är här. - Vadå?
Slog du på bomben? Varför?
Jag ville att du skulle återvända hem, och aldrig hamna på ön.
- Men det fungerade inte. - Oroa dig inte om det.
Det kommer att ordna sig.
Jag ska få dig härifrån och vi ska åka hem tillsammans.
Sawyer?
Även om jag får ut kula kommer blödning att fortgå. Jag kan inget göra.
Jag kan göra nåt. Om vi tar Sayid till ett visst tempel kan vi rädda honom.
- Hur vet du det? - Jacob talade om det för mig.
- Vem är Jacob? - Det kvittar. Kan du rädda Sayid?
- Nej. - Då måste du låta mig göra det.
Ben, tala till mig.
Jag kan inte hejda dem om du inte berättar vad som hände där inne.
Vi har känt varandra i 30 år. Jag ber dig som en vän.
Vill du veta vad som hände?
Gå in dit och ta reda på det.
- Vad sysslar ni med? - Vi går in dit. Och han ska följa med.
- Var är Richard? - Han kommer inte.
Vem är det som är bakom dig då?
- Var är Jacob? - Han är död.
- Vem är du? - Oroa er inte om mig. Vi pratar om er.
Jag antar att ni är Jacobs livvakter och att ni kom hit för att skydda honom.
Jag har goda nyheter. Han brann upp i brasan.
Ni har inget att skydda. Ni kan gå.
Ni är fria nu.
Döda honom! Sprid er!
Var är han?
Jag beklagar att du behövde se mig i den formen.
Sawyer, mår hon bra?
Jag jobbar på det.
Okej, jag har dig.
Det är ingen fara. Jag har dig. Var inte orolig.
Vi borde ta kaffe nån gång.
- Jag måste få dig härifrån. - Vi kan gå på en dejt.
- Juliet? Det är jag. - James.
Kyss mig.
Ska bli, blondie.
Jag måste berätta nåt väldigt viktigt.
Berätta.
Julie?
Berätta.
Herregud. Jag är här.
Jag är...
Du gjorde det här.
Du skulle låtit det hända. Jag skulle dö.
Ta det inte personligt. Vissa vet inte hur man säger tack.
Ursäkta, vet du vad som hände med killen som satt bredvid mig?
Damer och herrar, kapten Norris här.
Vi påbörjar våran inflygning till Los Angeles International Airport.
Det är en vacker dag i Los Angeles. 24 grader, 9 km sikt-
-och vindar från sydväst vid 8 km/h.
Spänn fast dig. Vi är snart hemma.
Jag sätter igång "Spänn fast er" skylten nu. Vi är på marken om några minuter
Tack så mycket för att ni har flugit med Oceanic Air.
- Ska vi sjunga "kumbaya" på vägen? - Det är ingen gitarr.
Vad är det då?
- Ska du åka med dem? - Nej, jag ska begrava henne.
- Låt mig hjälpa dig. - Hjälp Sayid.
- Du, Miles. Kan du hänga med? - Visst, chefen.
Jag lämnar ett spår så ni kan följa oss.
Jag tänker inte följa någon, Kate.
- Är ni redo? - När du är det.
Kan Jack Shephard komma till närmaste informationsbord.
- Jag är Jack Shephard. Jag blev kallad. - Mr Shepherd. Hallå. Det var jag.
- Jag skulle möta dig vid utgången. - Jag är här nu.
Jag är verkligen ledsen, det verkar har blivit en förväxling-
-angående lasten du checkade in i Sydney.
- Last? - Ja, sir. En kista.
Jag förstår inte. Menar du att den inte är här?
Det verkar som den aldrig sattes på planet.
Begravningen är om två timmar. När kommer den hit?
Jag kan inte säga hur djupt ledsna vi är. Vi vet inte när den anländer...
...för vi är inte säkra på var den är.
- Det är en stor vägg. - Hur ska vi få över honom?
Det ska vi inte. Vi tar med honom genom här.
Vem tar med sig en bok till en grotta?
Och varför är hans arm borta?
Den slets bort när han anfölls av den svarta röken.
Det här kommer bli häftigt.
Var försiktig.
- Var är Kate? - Hon är där borta.
Kate?
Hör du mig?
- Jack! Vi kan inte... - Släpp...
Hurley! Jin!
Hurley!
- Allt väl? - Ja. Du då?
Vi hittade templet.
- Något att deklarera? - Bara en mördare.
- Jag måste gå på toa. - Håll dig.
- Det kan du. Jag tror på dig. - Edward. Snälla.
Okej, kom.
Någon här? Är det nån i damtoaletten?
Rör dig inte.
- Du har två minuter på dig. - Tack.
- Är du klar? - Inte än.
Tiden är ute! Ut därifrån. Öppna dörren nu.
- Jag är inte klar. - Jo, det är du. Öppna.
Jag lovar dig, om du inte öppnar dörren kommer jag in...
Jag har sett det förut, det var något... Herregud.
Han bara kom in hit och angrep mig. Jag knuffade honom. Jag måste härifrån.
Kom fort, konstapeln.
Vänta, håll upp dörren!
Välkommen ombord.
- Vi var på samma flyg. Sydney. - Tänka sig?
Ganson, Calhoun, vad är er position?
Vi är på den södra hissen, på väg ner.
Skynda er till bagageutlämningen. Vi har en skottavlossning.
Det låter allvarligt. Vad är en 341?
- Det är hemligt, sir. - Hur fan ska jag veta om jag ser en?
- Ursäkta. Damerna först. - Tack.
Sköt om dig.
- Det räcker nu, chefen. - Sluta kalla mig för "chefen."
Du är inte min ställföreträdare längre.
Är du törstig? Jag såg några öl i bilen. Byggnadskillarna gömde dem i hjulet.
- Vad vill hon berätta för mig? - Ursäkta?
Juliet. Hon sa att hon ville berätta nåt och sen dog hon. Vad var det, Miles?
- Var det därför jag skulle stanna? - Du kan prata med döda människor.
- Det är inte så det går till, Jim. - Vad ville hon berätta för mig?
- Det spelar ingen roll. - Det gör det visst. Fråga henne...
Hon är död.
Jag vet att hon är död. Berätta nu.
- Vad är det? - Det fungerande.
- Vad ville hon berätta? - Det är vad hon ville berätta.
"Det fungerande."
Vad fungerande?
Stanna här.
- Vem är ni? - Jag vet vilka de är.
De var på första planet. Oceanic 815 tillsammans med mig.
Är du säker?
- Skjut dem. - Nej! Jacob skickade oss!
- Vad sa du? - Jag sa att Jacob skickade oss.
Han sa att ni skulle hjälpa vår vän.
Han vill att du bevisar det.
Han gav mig det där gitarrfodralet!
- Har du tittat i det? - Kanske.
- Vad heter ni? - Hugo Reyes.
- Säg det. - Jin-Soo Kwon.
- Kate Austen. - Jack Shephard.
- Han då? - Sayid Jarrah.
Ta upp honom. Ta honom till källan.
Ursäkta. Jag bar fodralet över havet och genom tiden-
-så jag vill veta vad som står på papperet.
Det står att om din vän dör så ligger vi alla risigt till.
- Vad jobbar du med, sir? - Ingen engelska.
Det står att klockan är en företagsgåva. Kan du säga vad du jobbar med?
Allt ska vara som det ska.
Kan vi snälla få fortsätta gå?
- Jag måste till ett möte. - Ta ett steg bakåt, sir.
Vad gör du med dem här? Allt över 10.000 dollar måste förtullas.
Du förtullade aldrig det här.
- Varför har du så mycket pengar där? - Jag sköter det här.
- Kom med mig. Vi måste prata. - Jag har inte tid.
Ta henne till vänthallen, Anne.
Förstår du engelska, miss Paik?
Är det bara ett missförstånd så borde du berätta det nu.
Förstår du vad jag säger?
Ingen engelska.
Vattnet är grumligt. Vad har hänt?
- Vad gör han? - Jag vet inte.
Vem gjorde det här mot honom?
Det var mitt fel. Jag sköt honom inte, men det var mitt fel.
Det finns risker om vi gör det här.
- Förstår du? - Gör vad ni måste göra.
Ta av honom overallen och lägg i honom.
Vad gör de?
- Kan medvetslösa hålla andan? - Nej.
Han är vaken. Ta upp honom.
Vad väntar de på?
Nu räcker det!
Jag sa, ta upp honom!
Ni räddar honom inte, ni dränker honom!
Er vän är död.
Jack.
Sluta med det där.
Han är död, Jack.
Han kommer inte tillbaka. Sluta!
ENDAST PERSONAL
Välkommen Los Angeles flygplats. Hela byggnaden är rökfri.
Jag skulle inte tro det, damen. Kön.
- Det finns en kö. - Ursäkta.
Hur ser totalen ut på Vildmarken? Kunde Laura registrera namnet?
Vildmarken är bara namnet. Vad säger de? Att de äger hela Vildmarken?
Det är ju heldumt.
Hon kommer igenom tullen. Ni kan bevaka de andra dörrarna.
- Åk nu! - Jag har redan en kund.
Åk.
- Vad gör du? - Åk nu!
Stanna taxin!
Jag tänkte att ni ville ha lite att äta och dricka.
Ge sen resten till dem där borta.
Lägg dem här inne.
Vad hände?
De överföll oss i djungeln.
Han hann ta hand om fyra innan en slog honom med en sten.
Du. Följ med mig.
Vart?
Han vill veta vad Jacob sa.
Han sa att jag skulle komma hit. Ni kunde rädda Sayid.
- Han var bortom räddning. - Vänta ett tag.
Du översätter inget till honom. Du förstår vartenda ord jag säger.
Jag tycker inte om smaken av engelska på min tunga.
- När kommer Jacob hit? - Vad menar du?
- Kommer han hit till templet? -Jag tror inte det.
- Varför inte? - Du vet. För att han är död.
Vad? Ni visste inte det?
Till era posteringar!
Upp på muren! Sprid ut askan!
Tio män till norra sidan!
Sänd ut varningen!
Tänd!
- Antar att vi inte kommer ut? - Det är inte för att hålla er inne.
- Det är för att hålla honom ute. - Vem då, "honom"?
- Vad är du? - Jag är inget "vad". Jag är ett "vem".
- Du är monstret. - Vi behöver inte smutskasta varandra.
Du utnyttjade mig. Du kunde inte döda honom själv.
- Så du fick mig att göra det. - Jag fick inte dig att göra nåt.
Vet du att han var väldigt förvirrad när du dödade honom.
- Jag tror aldrig Jacob varit förvirrad. - Jag pratar inte om Jacob.
Jag pratar om John Locke.
Vet du vad han tänkte när du kramade livet ur honom, Benjamin?
Vad hans sista tanke var?
"Jag förstår inte".
Har du nånsin hört nåt så sorgligt förut?
Men det är passande, på nåt sätt.
När John först kom till ön var han en väldigt sorgsen man. Ett offer.
Han var trött på alla som sa vad han inte kunde göra. Fast alla hade rätt.
Han var vek, patetisk och för evigt handikappad.
Trots det så fanns det något beundransvärd hos honom.
Han var den enda som inte ville lämna ön.
Den enda som insåg vilket ömkligt liv han lämnat bakom sig.
Vad vill du?
Det är det ironiska. Jag vill det enda som John inte ville.
Jag vill hem.
Farväl, kompis. Vill du prata så finns jag här.
Vad?
Inget.
Hej...
Var är vi?
- I ett tempel - Vi blev tagna av De Andra igen.
Fast den här gången skyddar de oss. Tror jag.
- Såklart de gör. - Är du okej?
Jag är så ledsen.
Det du sa borta vid luckan. Han försöker bara hjälpa oss.
Jag ska inte döda Jack.
Han förtjänar att plågas på den här ön. Precis som oss andra.
Ja.
Jag vet. Tror du jag planerade det här?
Jag bokade den tidigaste tiden för att få det överstökat.
Jag vet inte vad du ska säga till dem. Vi kan inte ha ceremonin utan honom.
Ja. Jag ringer dig om jag hör nåt.
- Vad har du tappat bort? - Ursäkta?
De tappade bort en av mina väskor. Du då?
- Du skulle aldrig tro mig. - Försök.
- De har tappat bort min pappa. - Vad sa du?
Han dog i Australien för några dar sen. Jag flög dit för att hämta honom.
Jag beklagar.
Kistan skulle lastas på planet i Sydney, men det gjorde den inte.
De har inte en aning om var fan han är.
Hur skulle de kunna veta?
Det var de som checkade in honom.
- De måste ha nån sorts spårsystem. - Jag menar, hur de kan veta var han är.
De tappade inte bort din pappa. De tappade bara bort hans kropp.
Fast din historia knäcker min. Allt jag förlorade var en massa knivar.
- Är du försäljare? - Ja, nåt sånt.
Det var trevligt att prata med dig. Jag hoppas du hittar kistan.
Jag hoppas du hittar knivarna.
Får jag fråga vad som har hänt?
- Jag är ryggkirurg. Jag menade inte... - Det gör inget.
Kirurgi kan inte hjälpa mig. Mitt tillstånd är oåterkalleligt.
Inget är oåterkalleligt.
Behöver du konsultation så ring mig.
- Jag bjuder. - Tack.
Jack Shephard. Jag heter John Locke.
- Trevligt att träffas, John. - Trevligt att träffa dig med.
- Tack. - Varsågod.
Vad fan är det?
Skjut honom inte!
Jag kan inte tro mina ögon.
Hej, Richard.
Trevligt att se dig utan bojor.
- Du? - Jag.
Jag är väldigt besviken. På er alla.
Shephard? Vi måste prata i enrum.
Har du nåt att säga, så gör det. Annars lämna mig ifred.
Jag tror inte du förstår. Jag ber snällt.
Antingen kommer du med själv.
Eller så drar jag ut dig, för vi ska prata. Och det kommer inte ske här.
Är det så?
Jack!
Herregud.
Vad hände?
Svensk text: SSG - SweSUB Group ©