NorSub.com - norske undertekster
Tidligere i Lost
-Er det Benjamin Linus? -Du må redde livet hans.
Hvis jeg tar ham, vil han aldri bli den samme igjen.
Han vil alltid være en av oss.
Kom deg ut her nå... ellers dreper jeg datteren din.
Jeg stjal henne som baby fra en gal dame. Hun betyr ikke noe for meg.
Så hvis du vil drepe henne, så bare gjør det...
Fyren er farlig.
Båten jeg kom med var full av kommando- soldater hvis oppgave var å ta ham.
Og hvordan gikk det?
-Kjenner du ham? -Ja.
Han er mannen som drepte meg.
-Hva har du gjort? -Ro deg ned.
-Dette har ingenting å gjøre med meg. -Er det sant?
-Du brakte en av dem til templet? -Det er en gutt. Han holdt på å dø.
-Da skulle du latt ham dø. -Jacob ville ha det gjort.
Øya velger den øya velger. Det vet du.
Ja. Ja, selvsagt.
Hva heter han?
Hallo, Benjamin.
Hva skjedde?
Du ble skadet.
-Hvordan? -Husker du ikke?
Hvor er jeg?
Du er blant venner.
-Og vi skal ta vare på deg. -Faren min, er han her?
-Du drar tilbake til ham snart. -Nei, jeg vil ikke...
-OK. Rolig. -Nei...
Jeg vil ikke dra tilbake.
Jeg vil bli.
Jeg vil bli en av dere.
At du bor med dem, betyr ikke at du ikke kan være en av oss.
Du skulle vært død, Benjamin.
Men øya...
...reddet livet ditt.
Hvem er du?
Jeg er Charles.
Charles Widmore.
Ben.
Hallo, Ben.
Velkommen tilbake til de levendes rike.
Herregud.
-Du er i live. -Ja, det er jeg.
Jeg visste det. Jeg visste dette ville skje.
Hvorfor er du da så overrasket over å se meg?
Fordi en ting er å tro det, John...
Det er noe annet å se det.
Så hvorfor prøvde du å rømme til hovedøya?
Jeg brøt reglene, John.
Jeg kom tilbake til øya.
Jeg skulle svare for det jeg har gjort. Jeg kom tilbake...
...for å dømmes.
Dømmes?
Av hvem?
Vel, John, vi har ikke engang et ord for det.
Men jeg tror dere kaller det ''monsteret''.
-Morgen. -Hallo.
-Hva er det i eska? -Bare noen greier som må flyttes.
-Trenger dere hjelp? -Nei takk. Det går bra.
OK. Ha en flott dag.
Hvordan føler du deg, kompis?
Som om noen slo meg med en åre. Men jeg overlever.
-Hva tenker du om ham? -Jeg er ikke sikker.
Hva har han fortalt deg?
Da du var besvimt, våket han over deg.
-Og han sa du drepte ham. -Jeg drepte ham?!
Virkelig? Han ser ikke sånn ut.
Vet du, jeg husker ham ikke fra flyet.
-Gjør du? -Nei. Det gjør jeg ikke.
Hva om...
...han allerede var her før vi krasjet?
Hvis han tror jeg drepte ham, så er han gal.
Vi har kanskje å gjøre med en mann som er farlig forrykt.
Da er spørsmålet, hva skal vi gjøre med ham?
lkke vær redd...
Jeg beskytter deg.
Caesar.
Hyggelig å møte deg, Caesar. Jeg er Ben.
Vil du at jeg skal gjøre det?
Jeg kan hvis du vil, Ben.
Hold kjeft og bli her, Ethan.
lkke gjør det!
Du er den som smittet oss, er du ikke?!
Nei!
Det er greit.
Vær så snill... lkke ta Alex!
-Vil du at babyen din skal leve? -Hvorfor tar du henne?
Vær takknemlig for at du er i live!
Hør på meg nå...
Hvis du følger etter meg eller leter etter meg, dreper jeg deg.
Og hvis du vil at barnet ditt skal leve,
hver gang du hører hvisken, løp andre veien.
Hva er det?
Bare noe sentimentalt.
Så dette er kontoret ditt?
Jeg tenkte meg aldri at du ledet folk fra bak en pult.
Virker litt...
...forretningsmessig.
Var det noe du trengte, John?
Jeg håpet vi kunne snakke om elefanten i rommet.
Jeg antar du mener det at jeg drepte deg.
Ja.
Det var eneste måte å få deg tilbake til øya,
sammen med så mange som mulig av dem som dro.
Du husker vel at du dro herfra for å overtale dem til det.
Men du feilet. Den eneste måten å samle dem på, var at du døde.
Du forstod. Derfor ville du ta livet av deg da jeg stoppet deg.
Hvis jeg bare måtte dø, hvorfor stoppet du meg?
Du hadde kritisk informasjon som ville ha dødd med deg.
Når du hadde gitt den til meg...
...hadde jeg ikke tid til å overtale deg til å henge deg igjen.
Så jeg tok en snarvei.
Og se på deg, John... Jeg hadde rett.
Du er her. Du er tilbake. Det er resten av dem også.
Jeg vet ikke hvor ennå, men de kom. Det virket.
Og det var derfor jeg gjorde det...
...fordi det var i øyas beste interesse.
Jeg håpet bare på en unnskyldning.
Jeg har bestemt meg for å hjelpe deg, Ben.
Hjelpe meg med hva?
Gjøre det du sier du var på vei for å gjøre.
-Dømmes. -Det er ikke noe du vil se.
Hvis alt du har gjort, var i øyas beste interesse...
...så er jeg sikker på at monsteret vil forstå.
La oss dra.
Hei!
-Hva gjør du? -Tar en båt.
-Hvor? -Til hovedøya.
Jeg tror ikke det, kompis.
-Er dette dine båter? -Er de dine?
Caesar, ikke sant? Jeg trodde at disse ble funnet her.
Så jeg skal bare låne en.
Jeg etterlater gjerne den andre hvis dere vil komme etter.
''Oss''?
-Skal du bli med ham? -Han gav meg ikke noe valg.
Jeg beklager, men jeg bestemmer her,
og jeg sier at du ikke skal ta noe.
Du skal sette deg ned og fortelle hvordan du vet så mye...
...om øya, kamerat.
Du har en vane med å kalle folk ''kamerat'',
-men jeg tror ikke du mener det. -Fjern deg fra båten.
Nei. Jeg skal ikke fjerne meg fra båten. Jeg skal ta den.
Du vil la meg gjøre det, kompis.
-Du skal ikke ta... -Ser du etter denne?
Denne herren og jeg skal ta en båt.
Har noen andre problemer med det?
Ta det som en unnskyldning.
Hjem, kjære hjem.
Ser ut som om vi ikke er de første til å fortøye her.
Det var Sun og Lapidus. Jeg viste dem hvor båtene var
og Sun sa takk ved å slå meg i hodet med en åre.
Var det hun som skadet armen din?
Jeg så at du beskyttet den på vei hit.
Nei.
Noen andre skadet den.
Du får venner hvor enn du drar, gjør du ikke?
Vel, noen ganger kan venner...
...være mye farligere enn fiender, John.
Er det derfor du skjøt en ubevæpnet mann i brystet?
Den mannen var ubevæpnet fordi jeg stjal pistolen hans.
Pistolen han skulle drepe deg med.
-Kunne ikke la det skje. -Poengløst for meg å dø to ganger.
lngenting å takke for.
Vi skal til det gamle huset ditt, skal vi ikke?
Jo.
Det er bare der jeg kan påkalle det...
...monsteret.
Når det kommer, vil jeg enten bli tilgitt...
-...eller ikke. -Jeg tror du lyver.
-Om hva? -At du vil dømmes
for å forlate øya og komme tilbake fordi det er imot reglene.
-Jeg tror ikke du bryr deg om reglene. -Hva vil jeg dømmes for, John?
For at du drepte datteren din.
Vel? Gjorde dere det?
Vi hadde en... forvikling.
Unnskyld, er det... en baby?
Ordrene dine var å utslette den kvinnen.
Hvorfor? Hun er ikke noen trussel, hun er gal, Charles.
l tillegg fortalte du meg ikke at hun hadde et barn.
Hva skulle jeg liksom gjøre?
-Drepe det! -Det er ikke ''det''. Det er et barn.
Du har kanskje vanskelig for å forstå dette, Benjamin.
Hver avgjørelse jeg har tatt, har vært for å beskytte øya.
Vil Jacob at denne babyen skal dø?
Her er hun.
Gjør det du.
REGlSTRERlNGSSENTER
Hvem sin ide var det å flytte inn i disse husene?
-Unnskyld? -Dere bodde i jungelen,
men etter at dere myrdet Dharma-folkene, flyttet dere hit.
Bare lurte på om det var din idé.
Misliker du det?
Virker bare ikke som noe øya skulle ville.
Du har ingen anelse om hva denne øya vil.
Er du sikker på det?
-Det var ditt hus, ikke sant? -Jo. Og det er Alex' rom.
Du bør vel gå dit og se på det.
Sun?
-Hva gjør du her? -Dette pleide å være mitt hus.
Jeg så at lyset var slått på. Hva gjør dere to her?
Dette ble tatt i 1 977.
Var vennene deres i Dharma-initiativet?
Visste du ikke om dette?
Selvsagt ikke.
Hvor fikk du dette fra? Hvem gav deg dette?
-Vi traff en gal gammel mann utenfor. -Han sa han het Christian.
-Han ba oss komme inn og vente. -Vente på hva?
Han sa at hvis jeg ville se mannen min igjen,
måtte jeg vente her på John Locke.
Men siden han er død, holder vi ikke pusten.
Kanskje du bør se utenfor.
Det du sier er... umulig.
Men her er jeg.
Jeg vet ikke hvordan eller hvorfor,
men jeg er sikker på at det er en god grunn.
Hvis den døde fyren sier det, så er alt flottesen.
Glem at resten av folka dine ser ut til å være for 30 år siden,
og de eneste her som kan hjelpe oss, er en morder...
...og en fyr som ikke husker hvordan han kom seg ut av kista.
Sun, vær så snill... La oss bare dra tilbake til flyet.
Se om jeg kan fikse radioen. Kanskje vi kan få hjelp.
Hvis du drar med ham, finner du aldri mannen din igjen.
Jeg er all hjelpen du trenger.
Sier du at du vet hvordan du skal finne dem?
-Hvordan du skal finne Jin? -Jeg har noen ideer.
Jeg beklager, men jeg drar med eller uten deg.
Hvis det er sjanse for å finne mannen min, må jeg bli.
OK.
Vel, for guds skyld, vær forsiktig.
OK. Hvordan finner vi Jin?
Ben har noe å gjøre først. Stemmer ikke det, Ben?
-Ja, John. Det stemmer. -Best å komme i gang da.
Jeg venter utenfor.
-Mer, pappa! Mer! -OK.
Hvis du går høyere, Alex, så flyr du av øya!
Ubåten drar snart.
Høyere, pappa, høyere!
-OK. -Du må ikke si adjø til ham, Ben.
-Jo, Richard. Det må jeg. -Høyere, pappa, høyere.
Charles.
-Jeg kom for å si adjø. -Nei, det gjorde du ikke.
-Du kom av skadefryd. -lkke lat som om jeg ville dette.
-Du gjorde dette mot deg selv. -Er du sikker på at du vil dette?
Du dro fra øya regelmessig. Du fikk en datter med en utenforstående.
Du brøt reglene.
Hva får deg til å tro at du fortjener å få det som er mitt?
Fordi jeg ikke vil være egoistisk.
Jeg vil ofre alt for å beskytte øya.
-Du ville ikke ofret Alex. -Du er den som ville hun skulle dø.
lkke øya.
Jeg håper du har rett, Benjamin.
For hvis du ikke har det, og det er øya som vil ha henne død...
...så vil hun dø.
Og en dag vil du stå der jeg står nå.
Du vil være den som blir forvist.
Og da vil du innse at du ikke kan bekjempe det uunngåelige.
Vi treffes igjen, gutt.
Hvor ble det av John?
-Han sa han måtte gjøre noe. -Sa han hva det var?
Nei, jeg spurte ikke.
-Jack må ha løyet. -Unnskyld meg?
Om at Locke var død. Jeg vet ikke hvorfor,
men det er eneste løsning.
Jack løy ikke. John var død.
Bare fordi han var i en kiste betyr ikke...
-...at han ikke kunne forfalske... -Stol på meg. Jeg er sikker.
Så du visste at dette ville skje med Locke hvis vi tok ham med hit?
Sun, jeg ante ikke at det ville skje.
Jeg har sett øya gjøre mirakuløse ting, som å helbrede syke.
Men den har aldri gjort noe som dette.
Død er død.
Du får ikke komme tilbake derfra.
lkke her engang.
Så det at John Locke går rundt på øya...
...skremmer livskiten av meg.
-Du burde kanskje gå inn. -Hvorfor?
Fordi jeg ikke har kontroll over det som kommer ut av jungelen der.
-Fikk du det til? -Det har ikke kommet ennå.
-Forrige gang tok det ikke så lenge. -Det er ikke et tog.
Det går ikke etter en rutetabell.
Vel, hvis det ikke kommer til oss, så...
...må vel vi gå til det.
Det virker ikke sånn. Jeg kan bare påkalle det.
Jeg vet ikke hvor det er.
Det gjør jeg.
Det er rart for meg også.
-Unnskyld meg? -Jeg skjønner hvor rart dette er.
Meg... Her.
Men jeg kan forsikre deg om at jeg er den jeg alltid har vært.
-Er du klar? -Du først.
-Hallo. -Charles?
-Det er Benjamin. -Hvordan fikk du tak i dette nummeret?
Glem det, det som har noe å si, er at jeg skal tilbake til øya i dag.
Øya vil ikke la deg komme tilbake. Stol på meg.
-l 20 år har jeg prøvd å dra tilbake. -Vel, Charles...
...der du feilet, vil jeg lykkes.
Så snart jeg har gjort en ting.
-Hva er det, Benjamin? -Å drepe datteren din.
Faktisk står jeg og ser på Our Mutual Friend akkurat nå.
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Navnet på båten Penny er på.
-lkke våg deg. -Adjø, Charles.
-Kan jeg spørre deg om noe, John? -Kjør på.
Hvordan vet du hvor du skal?
Jeg bare vet det.
-Hvordan funker det? -Hvordan funker det?
Viten. Kom det gradvis,
eller våknet du og forstod universets mysterier?
-Du liker ikke dette, gjør du? -Hva?
Å måtte spørre om ting du ikke vet svaret på.
Å følge noen blindt...
...i håp om at de leder deg til det du ser etter.
-Nei, ikke i det hele tatt. -Vel...
Nå vet du hvordan det var å være meg.
Vi må holde oss i bevegelse.
Ja, det burde vi.
Jeg tror jeg vet hvor vi skal nå, John.
Gjør du?
Det er det samme stedet de brakte meg til som barn.
Det var der øya leget meg.
Vel...
La oss håpe den er like generøs denne gangen.
-Hva er det? -Det er muren rundt templet vårt.
-Hvilket tempel? -Omtrent en kilometer herfra.
De bygget muren for å forhindre folk som dere fra å se det.
Vi skal ikke inn i templet ditt, Ben.
Vi skal under det.
Etter deg.
Jeg må be deg om en tjeneste, Sun.
Hvis du kommer deg vekk fra øya, finn Desmond Hume for meg,
si at jeg beklager.
Beklager hva?
Han vil skjønne hva du mener.
Hei! Hva gjør du her?
Desmond!
-Des? -lkke rør deg! lkke et ord til!
Hei, Penelope. Jeg heter Benjamin Linus.
Jeg beklager at du har landet midt i dette, men faren din...
Faren min og jeg har ingen kontakt...
Faren din er et virkelig dårlig menneske.
Han var ansvarlig for drapet på datteren min. Derfor er jeg er her.
Mamma!
Charlie, gå inn igjen, kjære.
Vær så snill, hva enn du gjør, ikke skad sønnen min!
-Mamma? Mamma? -Charlie, gå inn!
Kaptein Lapidus!
Du er tilbake, gudskjelov.
De fant våpen.
Hva snakker du om? Hvem?
llana og tre av de andre.
-De sa de har kontrollen nå. -Hvor er de?
llana!
Hva foregår?
-Hva ligger i skyggen av statuen? -Hva?
Svar på spørsmålet!
Hva ligger i skyggen av statuen?
Jeg aner ikke hva...
Hent de andre, si at tiden er inne. Så binder du ham...
Han blir med oss.
Vet du hva, du har rett.
-Om hva? -Hvorfor jeg trengte å dømmes.
Når Charlie Widmores men kom, gav de meg et valg.
Enten å forlate øya eller la datteren min dø.
Alt jeg trengte å gjøre, var å gå ut av huset og bli med dem.
Men jeg gjorde ikke det.
Så du hadde rett. John...
...jeg drepte Alex.
Og nå må jeg svare for det.
Takk for at du viste meg veien, men jeg kan ta det herfra.
Greit.
Jeg møter dere utenfor, hvis jeg overlever...
Ben!
Er alt i orden?
Aldri hatt det bedre.
Vent. Jeg henter noe for å få deg ut.
John, vent!
Du sa ikke at hun hadde barn.
Hva skulle jeg liksom gjøre?
-Drepe det. -Det er ikke ''det''. Det er et barn.
Høyere!
Mer, pappa! Mer!
Høyere, pappa!
Jeg hater deg!
Jeg hater deg med hele meg! Jeg skulle ønske du var død.
Du sa at disse menneskene var farlige.
Farligere enn deg?
Pappa, de mener det.
De drepte Karl og moren min.
Vær så snill, pappa...
-Hjelp meg! -Hun er ikke datteren min.
Hun betyr ingenting for meg.
Så hvis du vil drepe henne, kom igjen og...
Pappa?
Alex.
Hei, pappa.
Å, Alex.
Jeg er så lei for det.
Det var min feil.
Jeg vet det.
Hør på meg, drittsekk.
Jeg vet at du allerede planlegger å drepe John igjen.
Og du skal vite at om du så mye som tar på ham,
vil jeg finne og ødelegge deg.
Du skal høre på hvert ord John Locke sier,
og følge hver ordre han gir. Forstår du?
Si det! Si at du følger ham!
Ja, jeg skal gjøre det. Jeg sverger på å følge ham.
Ben?
Ben!
Ben?
Hva skjedde?
Det lot meg leve.