NorSub.com - norske undertekster
Tidligere i Lost:
Den eneste måten å redde øya på, er å få folket ditt tilbake hit.
Helikopteret hadde retning mot båten.
-båten... -De har det bra. De er allerede hjemme.
-Du må overtale dem til å komme tilbake. -Hvordan skal jeg greie det?
Du må dø, John.
Skal du ned dit?
-Hva forventer du å finne, egentlig? -En måte å komme seg bort fra øya.
Jeg vil at du skal samle vennene dine, det må være alle sammen.
Jeg vil at du skal overtale dem til å bli med deg.
Eloise Hawking forteller hvordan du kommer tilbake.
Richard sa at jeg kom til å dø.
Det er vel derfor det kalles et offer.
Caesar.
llana.
-Hva er det? -Fant du noe?
-Nei. lkke noe nyttig. -Så hva la du akkurat i veska?
Vil du ha den, så er den din.
Vi fant noen. En mann.
-Hva? -Roxanne var på utkikk sørover,
og han bare stod der i vannet.
Han har på seg dress.
-lngen gjenkjenner ham? -Nei.
Han kom ikke sammen med oss.
Så hvordan vet vi at han ikke er en av dem som forsvant?
-Han er ikke det. -Og hvordan vet du det?
Fordi han ikke var på flyet.
-Hva hadde denne mannen å si? -Du kan spørre ham selv.
-Hallo. -Hallo.
Jeg heter Caesar. Hva heter du?
Jeg heter John Locke.
God morgen.
Hallo.
Frokost?
-Vi fant et tre, den er ganske god. -Mange takk.
-Jeg er llana. -John.
Er det deres båter?
Nei. De var her allerede.
Før var det tre,
men pilotene og en kvinne tok den ene.
Sa ikke noe, bare stakk av midt på natten.
-Piloten som fløy dere hit? -Ja.
Det stemmer.
Har du en passasjerliste?
Du må spørre Caesar.
Jeg tror dette er den beste mangoen jeg noensinne har spist.
lngen husker at du var på flyet.
Jeg husker ikke at jeg var på flyet heller.
-Hva husker du? -Jeg husker en masse.
For eksempel hvorfor du er så fint kledd?
-Nei, men jeg kan gjette. -Gjett da.
Jeg tror de skulle begrave meg i denne dressen.
-Unnskyld? -Du spurte hva jeg husker.
Jeg husker at jeg døde.
Lykke til, John.
Si hei til sønnen min!
Hvem er sønnen din?
Hvis det er noen der, kan du hjelpe meg?!
Hvor er dette? Hvor er vi?
Hvor er jeg?
Sir, hvor er jeg?
Hvem er du?
Hvor er jeg? Snakker du engelsk?
Du svelge.
Svelg.
Hvor er vi?
Du bite. Bit!
John...
Våkne.
Du hadde et komplisert brudd.
Legene her gjorde sitt beste, men jeg fløy inn en spesialist...
...for å rette det opp skikkelig.
Det er hyggelig å se deg igjen, John.
-Kjenner jeg deg? -Ja.
Jeg forstår at du er forvirret.
Tenk deg hvordan jeg føler det.
Jeg traff deg da jeg var 1 7.
Nå, mange år senere, her er vi.
Du ser akkurat lik ut.
-Hvem er du? -Jeg heter Charles Widmore.
Si meg, John...
Hvor lenge er det for deg siden vi møttes første gang?
Siden du vandret inn i leiren vår, og snakket med Richard?
-Fire dager. -Utrolig.
Kameraet i ørkenen, var det ditt?
Ja.
-Hvordan visste du at jeg ville være der? -Det er utgangen.
Jeg var redd Benjamin ville lure deg til å forlate øya, som han gjorde meg.
Jeg var lederen deres.
-De andre? -De er ikke ''andre'' for meg,
de er folket mitt. Vi beskyttet øya på fredelig vis...
... i over 30 år.
Men så ble jeg sendt i eksil.
Av ham.
-Akkurat som deg.. -Nei.
Nei, Ben var ikke engang der da jeg dro, han hadde dratt allerede.
Jeg ble ikke sendt i eksil. Jeg valgte å dra.
Hvorfor ville du gjøre det, John?
Du har kommet for å hente dem tilbake, de som dro?
Nei.
Jeg forstår at du må lyve for meg.
Men det er noe du bør vite. Alle vennene dine som forlot øya,
...de har vært tilbake i tre år.
-Tre år? -De er tilbake til sine normale liv,
og ingen av dem har sagt et eneste sant ord om hvor de har vært.
OCEANlC-6-OVERLEVENDE MOTTAS SOM HELTER
Jeg må hente dem tilbake.
Jeg vil gjøre alt som står i min makt for å hjelpe deg med det.
Hvorfor?
-Hvorfor? -Hvorfor skulle du ville hjelpe meg?
Fordi det er en krig i emning.
Og hvis du ikke er tilbake på øya når det skjer...
... vil feil side vinne.
-''Jeremy Bentham?'' -Han var en britisk filosof.
Foreldrene dine hadde humor da de oppkalte deg. Hvorfor ikke jeg?
Det burde være nok penger for øyeblikket.
Telefonen er internasjonal.
Hvis du trenger å nå meg, bare slå 2-3.
l mappen står det hvor folkene dine er.
Alle som var på øya og dro.
Du har overvåket dem?
Jeg har investert mye i øyas fremtid, John.
Så ja, jeg har overvåket dem.
Jeg ville ikke nevnt at jeg er involvert i dette, gudene vet hva de tror om meg...
-etter å ha lyttet til Benjamins løgner. -Hvordan kan jeg vite at du ikke lyver?
Jeg har ikke prøvd å ta livet av deg.
Kan du si det samme om ham?
-Du stoler fremdeles ikke på meg. -Du sendte et team med drapsmenn...
... og en båt full av C-4 til øya.
Det bygger ikke akkurat tillit.
Jeg måtte fjerne Linus.
Så din tid kunne komme.
-Jaha. -Øya trenger deg, John.
Det har den gjort lenge.
Hva får deg til å tro at jeg er så spesiell?
Fordi du er det.
Vogna di er kommet.
-Han sa jeg ville dø. -Unnskyld?
Richard Alpert sa at den eneste måten jeg kan få dem til å komme tilbake på, er å dø.
Jeg vet ikke hvorfor han sa det.
Jeg vil ikke la det skje.
Dette er Matthew Abaddon. Han vil kjøre deg hvor enn du vil.
Beskytte deg fra alle som vil deg vondt.
Mr Locke.
Lykke til, John, og god reise.
Hvis du trenger noe, bare si fra. Hva som helst.
Vil du jeg skal finne noen fra ditt tidligere liv?
Hele verden tror at du er død. Det må være noen som ville være glad for å se deg.
-Vær så snill å ikke snakke til meg. -Greit.
Vi er nesten ved flyplassen, si meg iallfall hvor vi skal først.
Santo Domingo.
SANTO DOMlNGO, DEN DOMlNlKANSKE REPUBLlKK
BYGG VÅR VERDEN
Sayid!
Jeg nekter å tro dette. Du vil at jeg skal dra tilbake?
Jeg vet hvordan det høres ut. Men du må stole på meg.
-Det er eneste måte å redde dem på. -Jeg drar ikke tilbake.
l to år ble jeg manipulert til å tro at jeg beskyttet alle på øya.
Hvem manipulerte deg?
Ben.
-Så hvem manipulerer deg, John? -Dette kommer fra meg, ingen andre.
Jeg kjenner deg, Sayid.
Dypt i ditt hjerte vet du at vi aldri burde ha dratt fra øya.
Bare ved å dra fra øya kunne jeg gifte meg med kvinnen jeg elsket.
Vi tilbrakte ni måneder sammen,
de beste i mitt liv, John.
Det er det jeg vet i hjertet mitt.
Hvor er hun nå?
Hun ble myrdet.
Jeg beklager.
Hvorfor må du dra tilbake, egentlig?
Er det fordi du ikke har noe annet sted å dra?
Ombestemmer du deg, bor jeg under navnet Jeremy Bentham...
...i LA på Westerfield Hotel.
Og hvis du ombestemmer deg,
er du velkommen tilbake hit for å gjøre noe virkelig bra.
Adjø, John.
Du nevnte at du kunne finne noen for meg?
Ja, det gjorde jeg.
Hun heter Helen. Helen Norwood, og hun bodde i Los Angeles.
Er hun en ekskjæreste?
Hjelp meg ut av bilen.
Så det er Michael Dawsons sønn, hva?
Ja.
Gutten har blitt stor.
Jeg kommer snart.
Jeg skal la dere to være alene.
-Hei, John. -Hei, Walt.
-Hva har skjedd? -Jeg skadet beinet.
Du virker ikke overrasket over å se meg.
Jeg har hatt drømmer om deg.
Du er på øya og har på deg dress.
Det var folk rundt deg.
-De ville skade deg, John. -Godt at de bare var drømmer.
Faren min... Er han tilbake på øya?
Jeg har ikke snakket med ham på tre år.
Jeg tenkte at han måtte ha dratt tilbake.
Det siste jeg hørte, var at han var på en lastebåt nær øya.
Så hvorfor kom du for å treffe meg?
Jeg ville bare forsikre meg om at du hadde det bra.
Det går ganske greit med meg.
Jeg må gå. Det var fint å se deg, John.
Ta vare på deg selv.
Jeg regner med at du ikke inviterte ham.
-Gutten har vært gjennom nok. -Det var null av to, mr Locke.
Kanskje jeg har misforstått, men jeg trodde du måtte bringe tilbake alle.
Jeg må bare overbevise en av dem, hvis jeg greier det, vil de andre komme.
Og kanskje jeg tok feil, men jeg trodde du var sjåføren min.
Hallo, Hugo.
Så du rakk det ikke, hva?
-Unnskyld? -Du klarte deg ikke.
Det er greit, ikke no' problem.
Du er ikke den første som har besøkt meg.
Hva er greia med rullestolen?
-Jeg falt ned i et hull og brakk beinet. -Var det sånn du døde?
Hugo, jeg er ikke død.
-Sikkert ikke. -Jeg lover deg.
Jeg lever i høyeste grad.
Hei, Suzy, snakker jeg med en fyr i rullestol akkurat nå?
Ja.
Jøss! Hva gjør du her?
Du må bli med meg tilbake til øya.
-Vent... Hva? -lkke bare du, men alle som dro.
-Du mener Jack og Kate... -Alle.
Beklager, mann, jeg tror ikke det kommer til å skje.
Jack er lege nå.
Og Sun har en baby.
Og Kate har Aaron...
Ta det rolig.
lkke snu deg, men vi blir overvåket.
Du!
Nei, han er med meg.
-Hva? -Han kjører meg rundt. Han er OK.
Hva, den fyren? Han er ikke OK. Da jeg først ble stengt inne her,
dukket han opp og påstod at han jobbet for Oceanic Air. Han er ond!
-Du burde ikke stole på ham. -Hør etter...
-Nei! Jeg vil ikke høre på deg! -Hugo, vær så snill! Hør etter...
Jeg vil inn igjen.
-Hugo! -Jeg drar ikke noe sted med deg. Gå vekk!
-Ha det! Kom deg vekk! -Det går bra.
Det er tre besøk til nå.
Kanskje du vil øke trykket litt.
Ellers er vi alle i trøbbel.
Hva er det egentlig du gjør for mr Widmore, Matthew?
Er du klar for å snakke om det nå?
John... Du kan ikke late som om du ikke husker...
...at jeg var portør på sykehuset like etter ulykken din?
At jeg var den som foreslo at du dro ut i verden på rundtur?
Den samme rundturen som førte deg til flyet som krasjet på den øya?
Nei.
Jeg husker det.
Jeg hjelper folk å komme seg dit de må.
Det er det jeg gjør for mr Widmore.
Svaret er nei.
-Kate, jeg tror ikke du... -Nei, du sa det i klartekst.
Alle på øya dør hvis jeg ikke drar tilbake.
-Og svaret er nei. -Hvorfor?
Bryr du deg ikke om dem?
-Har du noensinne vært forelsket, John? -Hva?
Jeg tenker på deg av og til.
Jeg tenker på hvor desperat du var etter å forbli på øya.
Og så gikk det opp for meg...
... at det var fordi du ikke elsker noen.
Det er ikke sant.
Jeg elsket noen....
...en gang.
Hun het Helen.
Hva skjedde?
Det funket ikke.
Hvorfor ikke, John?
Jeg var sint.
Jeg var...
...besatt.
Se hvor langt du har kommet.
-La meg hjelpe deg, mr Locke. -Fant du henne?
-Hvem? -Helen Norwood.
-Kvinnen jeg spurte deg om. -Nei, jeg beklager.
Tre år er lenge.
Hun kan ha giftet seg, byttet navn, flyttet ut av staten...
Du fant alle de andre. Alle sammen.
Sayid var midt i ødemarken, men du finner ikke Helen fordi hun har flyttet?
Du får folk dit de trenger å være? Jeg trenger å dra til henne.
Hva skjedde med henne?
Hun døde av hjerneblødning.
Jeg beklager, mr Locke.
TlL MlNNE OM HELEN NORWOOD
Hun elsket meg.
Hvis jeg bare hadde...
Vi kunne vært sammen.
Det ville ikke forandret noe. Hun ville fremdeles vært borte.
Ville hun?
Helen er der hun skal være.
Det er trist, men veien hennes førte hit.
Uansett hva du har gjort, eller hva du gjør,
så leder din sti tilbake til øya.
Du sier det som om det er... Uunngåelig.
Mr Widmore fortalte at Richard Alpert sa at du kom til å dø.
Så si meg, er det uunngåelig,
-eller er det valg? -Tror du jeg har lyst til å dø?
Hvordan er det...
Hvordan kan du tro at det er et valg?
Jeg er bare en sjåfør.
Matthew!
Hva gjør du her?
Jack, hvordan fant du meg?
Du var i en bilulykke, og ble brakt til mitt sykehus.
Hva gjør du her?
Vi må dra tilbake.
Selvsagt.
-Selvsagt må vi det. -De jeg forlot der, trenger hjelp.
-Vi må dra tilbake. -Fordi det er ''skjebnen vår''?
Hvor mange ganger skal du si det til meg?
Hvordan kan du ikke skjønne det?
Av alle sykehus endte jeg opp her. Tror du ikke det er skjebnen?
Bilulykken din var på LAs vestkant.
At du ble brakt hit var ikke skjebnen.
-Det var høyst sannsynlig. -Du forstår ikke.
Det var ikke et uhell. Noen prøver å drepe meg.
-Hvorfor ville noen prøve å drepe deg? -Fordi de ikke vil at jeg skal lykkes.
De vil forhindre meg fra å dra tilbake, fordi jeg er viktig.
Har du noen gang stoppet opp og tenkt...
... at disse delusjonene om at du er spesiell...
...ikke er virkelige?
At kanskje det ikke er noe viktig ved deg i det hele tatt?
Kanskje du bare er en ensom, gammel mann som krasjet på en øy.
Det er alt.
Adjø, John.
Jeg skulle hilse fra faren din.
Hva?
En mann...
mannen som sa at jeg skulle flytte øya, som sa hvordan jeg kunne få dere tilbake,
...han sa jeg skulle hilse til sønnen hans.
Det kan ikke ha vært Sayids. Det var ikke Hurleys.
Da er det bare deg igjen.
Han sa han het Christian.
Min... Min far...
...er død.
-Vel, han så ikke død ut. -Han døde i Australia,
for tre år siden. Jeg la ham i kista!
Han er død.
Jack, vær så snill, du må bli med tilbake.
Du er den eneste som kan overbevise de andre, du må hjelpe meg.
-Det er meningen at du skal hjelpe meg! -John, det er over!
Ferdig. Vi dro, og vi var aldri viktige.
Så la meg være i fred,
og la de andre være i fred!
JACK, JEG SKULLE ØNSKE DU HADDE TRODD MEG.
John?
John?!
John? Hva holder du på med?
Vent! Vær så snill, John, stopp!
-Hvordan fant du meg? -Jeg har en fyr som overvåker Sayid...
Jeg overvåker alle, for å beskytte dem.
Da du dukket opp, ringte han meg.
Hvem... Hva gjør du her?
-Bare ro deg ned. -Hva vil du med meg?
-Vær så snill å la meg hjelpe... -Svar meg!
Jeg prøver å beskytte deg.
Beskytte meg?
Du skjøt ham.
-Du drepte Abaddon. -Ja.
Det gjorde jeg. Men det var bare et tidsspørsmål før han prøvde å drepe deg.
Jeg prøvde bare å nå deg, men du kjørte vekk og krasjet.
-Hvorfor ville... -Han jobbet for Charles Widmore.
-Han er veldig farlig... -Nei! Widmore kom til meg.
-Han reddet meg. -Nei, John, han brukte deg.
Han ventet til du dukket opp, så du kunne hjelpe ham å komme seg til øya.
Charles Widmore er grunnen til at jeg flyttet øya.
Så han aldri kunne finne den igjen.
For å holde ham borte, så du kunne lede.
Du kan ikke gjøre dette.
Hvis noe skjer med deg...
John, du aner ikke hvor viktig du er.
La meg hjelpe deg.
Det går ikke an å hjelpe meg.
Jeg...
-Jeg er en taper. -Nei, John.
Jeg er det!
Jeg kunne ikke få en eneste av dem til å komme tilbake med meg.
-Jeg kan ikke ''lede'' noen. -Jack har booket en billett.
Hva?
En flybillett fra LA til Sydney. l kveld.
Retur i morgen tidlig.
Hva enn du sa til ham, John, så virket det.
Og hvis du fikk med deg Jack, så får du med deg resten.
John...
Du kan ikke dø.
Du har for mye arbeid foran deg.
Vi må få deg tilbake til øya så du kan utføre det.
Vær så snill, John,
kom igjen.
Kom ned.
Jeg vet at vi kan klare dette, John.
Du har ikke engang vært hos Sun ennå.
-La oss begynne med henne. -Nei.
Jeg...
Jeg lovte Jin at jeg ikke skulle ta henne med tilbake.
Jin er i live?
Ja, men han vil ikke at hun skulle vite det.
Han sa at jeg skulle si til henne...
... at liket hans fløt i land på stranda.
Han gav meg gifteringen sin som bevis.
OK, et løfte er et løfte.
Takk.
Det er greit.
Kom igjen.
La oss dra.
Jeg vet vi kan klare dette.
Så snart vi kan samle alle på ett sted.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre etter det, men vi finner på noe.
Jeg vet hvor vi må dra.
Det er en kvinne her i LA.
-En kvinne? -Ja.
Jeg vet ikke akkurat hvor, men hun burde ikke være vanskelig å finne.
Navnet hennes er...
...Eloise Hawking.
-Eloise Hawking? Er du sikker? -Ja. Hvorfor, kjenner du henne?
Ja, John. Jeg kjenner henne.
Jeg vil savne deg, John.
Det vil jeg virkelig.
Det symbolet tilhører en organisasjon som heter Dharma-initiativet.
De drev med noen eksperimenter her for en stund siden.
-Hvordan vet du det? -Jeg har vært over 1 00 dager på øya.
-Så jeg vet ganske mye. -Hundre dager?
Så da vi krasjet, var du allerede her?
Nei. Jeg dro.
Hvor lenge siden var det?
Tidspunktet vi forvirre deg.
Vel, hvordan kom du deg tilbake?
For å være helt ærlig er det et mysterium for meg.
OK, John Locke.
Jeg har også et mysterium.
-Kanskje du kan hjelpe meg med det? -Jeg prøver gjerne.
På flyet satt jeg rett overfor den svære fyren med krøllete hår.
Da flyet begynte å riste, virkelig riste,
kom det en høy lyd, og et skarpt lys.
Og den svære fyren med det krøllete håret forsvant.
Bare forsvant, og ikke bare han.
Noen av oss så det skje med andre folk også.
Så mr John Locke,
har du noen anelse om hva som skjedde?
Jeg tror jeg kanskje vet hvordan jeg kom hit.
Men det ville involvere å finne vennene mine. Har du en passasjerliste?
-Nei, piloten tok den da han stakk av. -Og alle er talt opp?
Alle menneskene? Utenom dem som forsvant?
Unntatt de som ble skadet.
De som ble skadd?
Kjenner du ham?
Ja.
Han drepte meg.