Din episoadele anterioare în LOST...
Singura cale de a salva insula, John, este de a-ți readuce oamenii aici.
- Elicopterul mergea sper cargobot, iar... - Sunt bine, John, sunt deja acasă.
Așa că trebuie să-i convingi să revină.
Cum trebuie să fac asta?
Va trebui să mori, John.
Cobori acolo?
Ce anume speri să găsești?
O cale de-a pleca de pe insulă.
Vreau să-ți aduni absolut toți prietenii, pe toți cei care au plecat.
După ce-o să-i convingi să te urmeze,
Eloise Hawking îți va spune exact cum să revii.
Richard a spus că voi muri.
De aceea se numește sacrificiu.
Caesar...
Ilana, ce s-a întâmplat?
Ai găsit ceva?
Nu, nimic util.
Atunci, ce-ai pus în geantă?
O vrei? E a ta.
Am găsit pe cineva. Un bărbat.
Ce?
Roxanne l-a găsit la sud de-aici. Stătea în apă.
Purta un costum.
- Nu l-a recunoscut nimeni? - Nu. Oricine ar fi, nu a venit cu noi.
Și de unde știm că nu e unul dintre cei care a dispărut.
Nu e.
Iar tu de unde știi?
Pentru că nu era în avion.
- Ce are de spus? - Îl poți întreba singur.
Bună.
Mă numesc Caesar. Pe tine cum te cheamă?
Mă numesc John Locke.
Lost Sezonul 5, Episodul 7 Viața și moartea lui Jeremy Bentham
Traducerea și adaptarea: veverița_bc & biotudor @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Bună dimineața.
Bună.
Micul dejun?
Le-am găsit într-un copac. Sunt destul de bune.
Mulțumesc frumos.
- Eu sunt Ilana. - John.
Alea sunt bărcile voastre?
Nu.
Erau deja aici. Erau trei, dar...
... pilotul și cu o femeie au luat una.
N-au spus nimănui. Au fugit doar în miez de noapte.
- Pilotul avionului care v-a adus aici. - Da. Exact.
Aveți o listă cu pasagerii?
Trebuie să vorbești cu Caesar.
Cred că e cel mai bun mango pe care l-am mâncat vreodată.
Nimeni nu-și amintește să te fi văzut în avion.
- Nici eu nu-mi amintesc să fi fost. - Dar ce-ți amintești?
Îmi amintesc multe.
Cum ar fi, de ce ești îmbrăcat așa de elegant?
- Nu, dar pot să presupun. - Te rog, presupune.
Cred că urmau să mă îngroape în acest costum.
- Poftim? - M-ai întrebat ce-mi amintesc.
Mi-amintesc că am murit.
Noroc bun, John.
Transmite-i salutări fiului meu.
Cine-i fiul tău?
Dacă e cineva acolo, mă puteți ajuta?
Ce e aici? Unde suntem?
Unde mă aflu? Ce e aici?
Dle, unde sunt? Cine ești?
Unde sunt? Vorbiți engleza?
Înghite.
Înghite!
Unde suntem?
Tu, mușcă.
Mușcă.
John!
Trezește-te, John.
Ai avut o fractură deschisă.
Medicii de aici au făcut tot posibilul, dar aștept să vină un specialist
să-ți rezolve cum trebuie problema cu piciorul.
Mă bucur să te revăd, John.
Te cunosc?
Da.
Îți înțeleg confuzia.
Imaginează-ți cum mă simt eu.
Eu te-am întâlnit pe tine când aveam 17 ani.
Și iată-ne aici, după atâția ani.
Ești neschimbat.
Cine ești?
Mă numesc Charles Widmore.
Spune-mi, John.
Cât timp a trecut pentru tine de când ne-am întâlnit prima oară,
de când ai vizitat tabăra noastră și ai vorbit cu Richard?
4 zile.
E incredibil.
Camerele video din deșert erau ale tale.
Da.
De unde știai că voi fi acolo?
Pentru că acolo e ieșirea.
Mă temeam că Benjamin te va păcăli să părăsești insula,
așa cum a făcut cu mine.
Eu eram liderul lor.
Al Celorlalți?
Pentru mine, nu erau Ceilalți, ci oamenii mei.
Am protejat insula, în pace, pentru mai mult de trei decenii.
Apoi, am fost exilat.
De către el.
La fel ca și tine.
Nu! Ben nici nu era acolo când am plecat, plecase deja.
Eu n-am fost exilat.
- Eu am ales să plec. - De ce?
De ce-ai făcut asta, John?
Ai venit să-i iei înapoi pe cei care au plecat.
Nu.
Înțeleg de ce mă minți,
dar trebuie să afli ceva.
De când prietenii tăi au părăsit insula
s-au scurs trei ani.
Trei ani?
S-au întors la viețile lor normale.
Și niciunul n-a spus adevărul despre locul unde au fost.
- Trebuie să-i aduc înapoi. - Iar eu voi face tot ce-mi stă în putere
pentru a te ajuta să faci asta.
De ce?
De ce m-ai ajuta tu pe mine?
Pentru că se pregătește un război.
Iar dacă tu nu ajungi înapoi pe insulă când se va întâmpla asta,
vor câștiga cei care nu trebuie.
Jeremy Bentham?
A fost un filosof britanic.
Părinții tăi au dat dovadă de umor când te-au botezat,
de ce n-aș putea face și eu asta?
Banii ar trebui să-ți ajungă pentru moment.
Telefonul e internațional.
Dacă trebuie să mă contactezi pentru ceva, orice,
formează 23.
Dosarele conțin localizările oamenilor tăi.
Ale tuturor celor care au fost pe insulă și au plecat.
Îi spionezi?
Am investit enorm în viitorul insulei, John.
Așa că, da, îi supraveghez.
N-aș menționa că sunt implicat în asta, pentru că-mi imaginez ce cred despre mine,
după ce au ascultat minciunile lui Benjamin.
De unde știu eu că nu ești tu cel care minte?
Eu n-am încercat să te ucid.
Ai putea spune același lucru și despre el?
Tot n-ai încredere în mine.
Ai trimis o trupă de asasini și un vas plin cu explozibil pe insulă.
Asta nu prea inspiră încredere.
Trebuie să-l înlătur pe Linus,
ca să-ți vină ție rândul.
Bine.
Insula are nevoie de tine, John.
A avut nevoie de tine, de multă vreme.
Ce te face să mă consideri atât de special?
Pentru că ești.
A venit caleașca.
A spus că voi muri.
Poftim?
Richard Alpert a spus că singura cale de a-i aduce înapoi va fi să mor.
Nu știu de ce a spus asta.
Dar nu voi permite să se întâmple așa ceva.
El e Matthew Abbadon.
Te va duce oriunde trebuie să mergi
și te va proteja de oricine încearcă să-ți facă rău.
Dle Locke.
Noroc, John. Domnul să fie cu tine.
Orice aveți nevoie, dle Locke, să-mi spuneți.
Orice.
Dacă vreți să caut pe cineva din trecutul dvs...
Toată lumea vă crede mort, trebuie să fie cineva care să se bucure să vă vadă.
Te rog să nu-mi vorbești.
S-a făcut.
Ne apropiem de aeroport, trebuie să-mi spuneți unde mergem mai întâi.
Santo Domingo.
Santo Domingo, capitala Republicii Dominicane
Așteaptă.
Trebuie să termin acest acoperiș.
Dă-mi cealaltă grindă.
Sayid! Uite!
Ai un musafir.
Nu-mi vine să cred. Vrei să mă întorc acolo?
Știu cum sună, Sayid, dar trebuie să ai încredere în mine.
E singura cale de a-i salva.
Nu mă întorc!
Timp de 2 ani, am fost manipulat să cred că-i protejez pe cei de pe insulă.
Cine te-a manipulat?
Ben.
Și pe tine cine te manipulează, John?
Asta vine din proprie inițiativă, de la nimeni altcineva.
Te cunosc, Sayid, și știu că în adâncul sufletului,
știai că nu trebuie să părăsim insula.
Numai pentru că am părăsit insula, am reușit să mă însor cu femeia iubită.
Am petrecut 9 luni împreună.
Cele mai bune 9 luni din viața mea, John.
Asta știu, în adâncul sufletului meu.
Acum, unde e?
A fost ucisă.
Îmi pare rău.
De ce trebuie să te întorci?
Doar pentru că nu mai ai unde să te duci?
Dacă te răzgândești, eu voi fi în LA,
sub numele Jeremy Bentham, la hotel Westerfield.
Iar dacă te răzgândești tu, ești binevenit aici să faci ceva cu adevărat bun.
Cu bine, John.
Ai spus că poți căuta pe cineva pentru mine.
Așa e.
O cheamă Helen.
Helen Norwood.
- Locuia în LA. - Nu e prietena ta?
Ajută-mă să cobor din mașină.
El e fiul lui Michael Dawson?
Da.
Băiatul a mai crescut.
Vă las singuri.
- Salut, John. - Bună, Walt.
Ce s-a întâmplat?
M-am rănit la picior. Nu pari surprins să mă vezi.
Am avut vise cu tine.
Erai pe insulă, într-un costum, și erai înconjurat de lume.
Voiau să-ți facă rău, John.
Bine că sunt doar vise.
Tata s-a întors pe insulă? N-am mai vorbit cu el de trei ani.
M-am gândit că s-a întors.
Din ce știu eu, tatăl tău era pe un cargobot, în apropierea insulei.
Și de ce-ai venit să mă vezi?
- Voiam să mă asigur că ești bine. - Da, sunt chiar bine.
Hai că trebuie să plec. Mă bucur că te-am văzut, John.
Da, ai grijă.
- Să înțeleg că nu l-ai chemat și pe el. - Băiatul a trecut prin destule.
Deci niciunul din doi, dle Locke.
Poate am înțeles eu greșit, dar credeam că trebuie să-i duci pe toți înapoi.
Trebuie să conving doar pe unul și dacă pot să fac asta, vor veni și restul.
Și poate m-am înșelat eu, dar credeam că tu ești șoferul meu.
Salut, Hugo.
Deci n-ai reușit nici tu?
Pardon?
N-ai reușit. Nu-i mare lucru.
Nu ești prima persoană care m-a vizitat, să știi.
Care-i treaba cu scaunul cu rotile?
Mi-am rupt piciorul după ce am căzut într-o groapă.
Deci așa ai murit?
Hugo, eu nu sunt mort.
Sigur că nu.
Nu, îți promit, sunt cât se poate de viu.
Susie, cumva vorbesc cu un tip în scaunul cu rotile acum?
Da.
Ce cauți aici?
Vreau să te întorci înapoi pe insulă cu mine.
- Stai, ce? - Nu doar tu, ci toți cei care au plecat.
- Te referi la Jack și Kate... - Toți.
Îmi pare rău, dar nu cred că o să fie posibil așa ceva.
Jack e doctor acum, iar Sun are un copil, iar Kate îl are pe Aaron.
Omule, fii calm. Nu te uita. Suntem urmăriți.
- Nu-ți face griji. El e cu mine. - Poftim?!
El e doar șoferul meu. E în regulă.
Tipul ăla e departe de a fi în regulă.
Când am fost închis aici,
a venit și a zis că lucra pentru Oceanic Air.
E malefic! N-ar trebui să ai încredere în el.
- Te rog, ascultă-mă. - Nu, nu, nu! Nu te ascult pe tine.
Hugo, ascultă!
Vreau să intru înapoi.
- Bine. - Vreau să intru înapoi.
- Hugo! - Nu mă duc nicăieri cu tine!
Pleacă! Pa!
Pleacă de-aici!
Ai făcut trei vizite deja. Ar trebui să mărești pasul, dle Locke.
Altfel, o să avem cu toții probleme serioase.
Ce faci tu mai exact pentru dl Widmore, Matthew?
Deci acum ești gata să vorbești despre asta?
John, doar n-o să te prefaci că nu-ți amintești
că eram în spital imediat după accidentul tău,
că eu ți-am spus să te duci în călătoria în sălbăticie,
aceeași călătorie care te-a făcut să te urci în avionul prăbușit pe insulă.
Nu. Îmi amintesc.
Eu ajut oamenii să ajungă acolo unde trebuie, John.
Asta fac pentru dl Widmore.
Răspunsul e nu.
- Kate, nu cred că înțelegi. - Nu, te-ai făcut înțeles foarte bine.
Toată lumea de pe insulă o să moară dacă nu mă întorc.
- Iar răspunsul e nu. - De ce? Nu-ți pasă de soarta lor?
- Tu ai fost vreodată îndrăgostit, John? - Poftim?
Mă gândesc la tine uneori.
Mă gândesc cât de disperat erai ca să rămâi pe insula aia.
Și mi-am da seama, apoi,
că totul s-a întâmplat pentru că nu iubeai pe nimeni.
Nu-i deloc adevărat. Am iubit pe cineva, cândva.
O chema Helen.
Și ce s-a întâmplat?
N-a mers cum trebuie.
De ce nu, John?
Eram furios, eram...
... obsedat.
Uite cât de departe ai mers.
Lasă-mă să te ajut, dle Locke.
- Ai găsit-o? - Pe cine?
Pe Helen Norwood, femeia de care îți zisesem.
Nu, n-am găsit-o. Îmi pare rău.
Trei ani e mult. E posibil să se fi căsătorit,
să-și si fi schimbat numele sau să se fi mutat din stat.
Pe toți ceilalți i-ai găsit. Pe toți.
Sayid era în mijlocul pustietății,
dar n-o găsești pe Helen pentru că s-a mutat?
Treaba ta e să îndrumi oamenii spre locul unde trebuie să ajungă.
Uite că eu trebuie să ajung la ea.
Ce-a pățit?
A murit de anevrism cerebral. Îmi pare foarte rău, dle Locke.
M-a iubit. Dacă aș fi...
Am fi putut fi împreună.
Posibil.
Asta n-ar fi schimbat nimic. Tot ar fi murit.
Oare?
Helen e acolo unde trebuie să fie.
Oricât ar fi de trist, calea ei a dus aici.
Iar calea ta, orice-ai fi făcut, orice-ai face,
calea ta duce înapoi pe insulă.
O spui de parcă ar fi totul... inevitabil.
Dl Widmore mi-a spus că Richard Alpert ți-a spus că o să mori.
Deci spune-mi, John, e inevitabilă chestiunea asta?
- Sau e o alegere? - Ce, crezi că eu vreau să mor?
Cum ai putea să crezi că asta e o alegere?
Eu sunt doar șoferul...
Matthew!
Ce cauți aici?
Jack, cum m-ai găsit?
Ai avut un accident de mașină și ai fost adus în spitalul meu.
Ce cauți aici?
- Trebuie să ne întoarcem. - Desigur...
- Sigur că trebuie. - Cei rămași au nevoie de ajutorul nostru.
- Trebuie să ne întoarcem. - Pentru că e destinul nostru.
De câte ori ai de gând să-mi mai repeți asta?
Cum de nu vezi?
Din toate spitalele la care aș fi putut ajunge, m-au adus aici.
Nu crezi că ăsta e destinul?
Accidentul a avut loc în partea de vest a Los Angelesului.
Faptul că ai fost adus la spitalul meu nu e mâna destinului, John.
- E o probabilitate. - Nu înțelegi. N-a fost un accident.
- Cineva încearcă să mă omoare. - De ce? De ce-ar vrea asta?
Pentru că nu vrea să reușesc. Vrea să mă oprească.
Nu vrea să mă întorc pentru că sunt important.
Te-ai gândit vreodată că iluziile astea
cum că ai fi special nu sunt reale?
Poate că nu ești deloc important.
Poate că ești doar un bătrân singuratic care s-a prăbușit pe o insulă.
Asta e tot.
Adio, John.
Tatăl tău te salută.
Poftim?
Un om... Cel care mi-a spus să mut insula,
cel care mi-a spus cum să vă aduc pe toți înapoi,
mi-a spus să-i salut fiul.
Nu putea fi tatăl lui Sayid și sigur n-a fost cel al lui Hurley.
Rămâi doar tu. A spus că-l cheamă Christian.
- Tatăl meu e mort. - Mie nu-mi părea mort.
A murit în Australia, acum trei ani. Eu l-am băgat în sicriu! E mort.
Jack! Te rog! Trebuie să te întorci.
Tu ești singurul care-i poate convinge pe ceilalți.
Trebuie să mă ajuți! Asta trebuie să faci!
John, s-a terminat! Gata!
Am plecat și nu am fost cu nimic importanți.
Așa că să mă lași în pace și lasă-i și pe ceilalți în pace.
Jack, îmi doresc să mă fi crezut. J.L.
John! John!
John, ce faci?
Stai, te rog. John, oprește-te!
- Tu cum m-ai găsit? - Am pe cineva care-l urmărește pe Sayid.
Pe toți îi urmăresc și-i țin în siguranță. Când ai apărut tu, m-a sunat.
Cine...
- Ce cauți aici? - Calmează-te.
- Ce vrei de la mine?! - Te rog, lasă-mă...
- Răspunde! - Încerc să te protejez.
Să mă protejezi?!
Tu l-ai împușcat. Tu l-ai omorât pe Abbadon.
Da. Așa e.
Dar era doar o chestiune de timp până să fi încercat el să te omoare pe tine.
Am încercat să ajung la tine, dar ai fugit și ai făcut accident.
De ce...?
Lucra pentru Charles Widmore. Care e extrem de periculos!
Nu! Widmore a venit la mine și m-a salvat.
Nu, John! Te-a folosit.
A așteptat să vii, ca să-l ajuți să ajungă pe insulă.
Charles Widmore e motivul pentru care am mutat insula!
Ca să n-o mai găsească niciodată.
Să-l țin departe, pentru ca tu să poți conduce.
Nu poți să faci asta. Dacă pățești tu ceva...
John, habar nu ai cât ești de important.
Lasă-mă să te ajut.
Nu pot fi ajutat.
Sunt un ratat.
- Ba nu, John, nu ești. - Ba da!
N-am putut convinge pe niciunul să se întoarcă cu mine.
- Nu pot eu să conduc pe nimeni. - Jack a rezervat un bilet.
- Un ce? - Un bilet de avion din LA la Sydney.
În seara asta. Cu retur mâine dimineață.
Orice i-ai fi spus, John, a funcționat.
Și dacă l-ai convins pe Jack, îi poți convinge și pe ceilalți.
John, nu poți muri. Ai prea multe de făcut.
Trebuie să te ducem înapoi pe insulă, ca să le poți face.
Te rog, John. Haide...
Coboară.
Știu că putem face asta, John. Nici n-ai fost la Sun, încă.
- Hai să începem cu ea. - Nu.
I-am promis lui Jin că n-o duc înapoi.
- Jin trăiește? - Da.
Dar n-a vrut să-i spun.
A vrut să-i spun că i-a fost adus trupul pe plajă...
- Mi-a dat inelul lui ca să dovedesc. - Bine.
O promisiune e o promisiune.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Hai...
Hai să mergem.
Știu că putem face asta.
Dacă-i aducem pe toți la un loc,
nu știu unde o să mergem, dar ne gândim noi la ceva.
Știu unde trebuie să mergem.
- E o femei aici, în Los Angeles. - O femeie?
Nu știu exact unde, dar n-ar trebui să fie greu de găsit.
O cheamă Eloise Hawking.
- Eloise Hawking. Ești sigur? - Da. De ce? O cunoști?
Da, John, o cunosc.
O să-mi fie dor de tine, John, mult de tot.
Simbolul ăla aparține unei organizații numite Inițiativa Dharma.
Făceau experimente aici cu ceva vreme în urmă.
De unde știi asta?
Am stat mai bine de 100 de zile aici. Știu multe.
100 de zile? Deci când ne-am prăbușit, tu erai deja aici?
Nu, plecasem.
- Cu cât timp în urmă ai plecat? - Datele te-ar băga și mai mult în ceață.
- Și cum te-ai întors? - Sincer, e cam un mister pentru mine.
Bine, John Locke. Am și eu un mister.
- Poate mă ajuți. - Aș fi bucuros să încerc.
În avion, stăteam vizavi de tipul cel mare cu păr cârlionțat.
Când avionul a început să se zguduie din toate încheieturile,
s-a auzit un sunet puternic și am văzut o lumină puternică,
iar tipul ăsta mare cu păr cârlionțat dispăruse.
Dispăruse, la propriu. Și nu doar el.
Unii am văzut asta întâmplându-se și altora.
Așadar, dle John Locke, ai idee ce s-a întâmplat?
Cred... că s-ar putea să știu cum am ajuns aici.
Dar asta ar însemna să-mi găsesc prietenii.
Ai lista cu pasagerii?
Nu, pilotul a luat-o când ne-am prăbușit.
Și toți sunt aici, în afară de cei care au dispărut?
Da, cu excepția celor care au fost răniți.
Au fost răniți?
Traducerea și adaptarea: veverița_bc & biotudor
Comentarii pe
- Îl cunoști? - Da.
El e cel care m-a ucis.