Előzőleg a „Lost” eseményeiből…
Bármit tett is Ben Linus odalent az Orchidea állomáson…
Valószínőleg… kimozdított bennünket.
Úgy érted, a sziget mozog az időben?
Nos, vagy a sziget… vagy mi.
Vissza kell menned az Oxford Egyetemre!
Oda, ahol találkoztunk…
Meg kell keresned az anyámat. A neve… --
Minden rendben?
- A Szigeten voltam. - Annak már három éve, Des.
Most már biztonságban vagy. Csak álom volt.
Nem álom volt, Pen.
Hanem egy emlék.
Efren Salonga?
Efren Salonga Ef-Efren Salonga!
Efren salonga?
Efren salonga!
Efren salonga?
Ki maga?
Maga az orvos?
Igen.
Mi történt, mi a baja?
Biztos benne, hogy érti a dolgát, ugye?
- Igen, persze! – Csak mert rengeteg vért vesztett…
- Mennyit? – Jövök, Penny!
Minden rendben, Pen. Meghoztam az orvost.
Mi tartott eddig?
Minden rendben lesz, minden a legnagyobb rendben lesz.
Csak lélegezz, Penny, rendben? Cs-csak lélegezz.
Lélegezz.
- Nem megy… - Nagyszerűen csinálod, hallod? Remekül!
Csak légy erős, rendben?
- Hadd legyek túl rajta. – Kérlek, légy erős.
Tartsa.
Nem megy!
De igen, képes vagy rá… menni fog, Penny.
Most! Nyomja!
Nyomj Penny. Gyerünk, nyomj!
Gyerünk, Penny, ez az. Már jön is!
Nyomja erősebben! Gyerünk, Penny, nyomj!
Látom a fejét! Látom a fejét!
- Csak még egyszer! Nyomj! – Már látom is. Mindjárt kint lesz!
Mindjárt… mindjárt!
Sikerült.
Megcsináltad.
Ó, édes Istenem, Pen, megcsináltad!
Kisfiú.
Szeretlek, Penny. Szeretlek.
Ó, gyönyörű… egyszerűen csodaszép.
Istenem. Annyira gyönyörű…
Istenem.
Szeretlek.
Nézd csak!
Amerre mutatok…
Ha elnézel arra... a távolban van egy sziget.
Egy nagyon különleges sziget.
Sok-sok éve már, hogy elhagytam.
Nem hittem volna, hogy valaha újra látom.
Nagy-Britanniának hívják.
A legszebb része Skócia…
Ott született apu is.
Hegyek s völgyek szegélyezik, a tavak mélyén pedig hatalmas szörnyek bújnak meg.
De amiért igazán különleges…
Az az, hogy az apukád itt szeretett bele…
Anyukádba.
Valamint itt is törte össze a szívét.
Nos, igen… Én…
Gondoltam, ezt a részét kihagyom a történetnek.
Épp úgy, mint a nagypapáját?
A férfit, aki egy hajót küldött a Szigetre,
Hogy megölje apu összes barátját?
Csak jövünk, megyünk, Penny. Sosem fogja megtudni, hogy itt jártunk.
Ne becsüld alá az apámat, Desmond.
Ha rájön, hogy itt vagyunk, fogalmam sincs, hogy mit fog tenni.
De ennek semmi köze az apádhoz, Penny.
Daniel Faraday miatt vagyunk itt.
Amiatt, amit mondott… --
Amiatt, mert mindenki veszélyben van a Szigeten.
És mert én vagyok az egyetlen, aki segíthet rajtuk.
Értsd meg, meg kell tennem, Penny.
Biztos vagy benne, hogy ezt mondta?
Igen. Sawyer azt kiáltotta, hogy találkozzunk a patak mentén,
Szóval ha csak nem egy tüzes nyíl áll ki a melléből,
Ez az a hely, ahol neki és mindenki másnak is kéne lenni.
Hogy van a fejed?
Jobban fáj, mint valaha.
De mivel épp az irhánkat mentjük…
Fontosabb dolgunk is van.
Nem szédülsz? Nincs kettős látásod?
De, mindkettő.
Miért aggódsz értem ennyire?
Amiatt, mert tudod, hogy mi történik velem?
Hallgass rám. Semmi sem fog történni veled.
Nem fogom hagyni.
Hé, itt vagyunk!
Sikeresen újra egyesültünk. Magunkkal.
Talán várnunk kellene. Itt lesznek, előbb vagy utóbb.
Valószínűleg nem sokkal mögöttünk járnak.
- Az is lehet, hogy már továbbálltak. - Vagy halottak.
Miles… ez a fajta hozzáállás, tudod… nem igazán az,
Amire szükségünk lenne jelen pillanatban.
Az emberek enélkül is alaposan meg vannak rémülve. Miles…
Miles?
Várj, állj! Ne mozduljatok!
Ki a rangidős köztetek?
Ő.
Muszáj volt idejönnötök, igaz?!
Lost -- 5. évad, 3. rész
„Jughead”
Jó szórakozást!
Végzett már a reggelijével?
Mondhatni.
Nem mondom, alaposan megküzdöttem vele, de legalább a végén hallgatott rám.
Nem úgy, mint az apja.
Nézd, szívem.
Csak megkeresem az anyját, elmondom neki,
hogy a fia még mindig a szigeten van.
- És utána vége. Örökre. – Miért pont most?
Úgy értem, ha mindezt a szigeten mondta neked,
Miért csak két napja jutott eszedbe?
Fogalmam sincs.
Nézd, legalább annyira lövésem sincs,
hogy miképpen működik ez az egész, mint Neked.
De tudom, hogy megtörtént.
Daniel Faraday dörömbölt a bunker ajtaján
Azt mondta, hogy menjek el Oxfordba...
Mert mindannyian veszélyben vannak,
És hogy én vagyok az egyetlen, aki megmentheti őket.
Tudom, hogy őrülten hangzik...
Sötétedésre visszaérek…
És aztán vége lesz…
Örökre.
Ígérem.
Ha már annyira ígérgetni akarsz, Des…
Megígérnéd nekem, hogy soha többé nem mész vissza arra a Szigetre?
Mégis, miért akarnék valaha is visszamenni?
Legalább húszan voltatok a parton,
De csak öten vagytok itt.
Hol vannak a társaid?
Talán ők is felrobbantak, köszönhetően az aknáitoknak.
Azokat nem mi tettük oda. Hanem ti.
Ha elindulunk,
Többé már nem rajtam múlik, hogy mi lesz veletek.
De ha most együttműködtök…
Sokkal egyszerűbb lesz számotokra minden.
Szóval… hol vannak a társaitok?
Fogalmam sincsen.
Kik ezek az emberek?
Nos, Kojak, valahogy nem volt kedvem megkérdezni
Két tüzes nyíl között.
A parton támadtak meg bennünket.
Ez egy 30 kaliberű M1 Garand Puska. Újnak néz ki.
Érdekel is engem. Merre jártál eddig?
Tekintve, hogy min mentem keresztül az elmúlt órákban…
A helyesebb kérdés inkább az lenne:
Pontosan „mikor” jártam eddig?
- Mi történt a lábaddal? - Meglőtték.
- Mégis ki? - Később is elsztorizgathatunk.
Emlékezz, hogy úgy beszéltük meg a többiekkel,
Hogy a pataknál találkozunk.
Ha valóban találkozni akarunk velük, jobb, ha most indulunk.
Remek. Kötél híján azonban,
Csak egy módon mehetünk biztosra, hogy nem támadnak meg újra minket.
- Le kell lőnünk őket. - quare non sunt vestitus eis?
- Tace! - Tessék?
- Mégis, miféle nyelv ez? - Latin.
Az egyik megkérdezte, hogy miért nincs rajtunk egyenruha,
A másik pedig annyit mondott, hogy fogja be.
És miért is tudnak a foglyaink latinul, Juliet?
Amiért én is.
Mert a Többiek közé tartoznak.
- Hé. - Mondd.
- Épp most haladtunk át egy friss sírhalmon. - Tessék?
Négy amerikai katona sírján,
Egy hónapja, ha halottak.
Hármat lelőttek.
Egy viszont sugárfertőzésben halt meg.
Miles, hé, figyelj!
Említette bármelyikük is, hogy milyen évet írunk?
Megérkeztünk.
Richard? Visszajöttünk.
Elkaptuk hármukat a pataknál.
Ő a vezetőjük.
Mi a neve?
És a magáé?
Richard Alpertnek hívnak.
Felteszem, a bombátokért jöttetek.
Nem, sajnálom uram..
Semmilyen bejegyzésem sincs Faraday néven.
Nem, az-az lehetetlen.
Tudom, hogy a fia professzor volt, ezen az egyetemen.
Daniel Faradaynek hívják. Biztos vagyok benne, hogy talál rá vonatkozó adatot.
Uram. Semmilyen bejegyzésem sincs Faraday néven.
Pedig itt dolgozott.
Tudom, mert meglátogattam.
Még a laboratóriumában is voltam…
Egy tetőtéri szobában, a fizika tanszék fölött.
Az archívum adatbázisa elég hosszú időt ölel fel,
De talán valami hiba folytán törlődhetett az adat…
Fel tudná idézni, hogy pontosan
Milyen évet írtunk, amikor meglátogatta?
Milyen évet?
Nem. Én…
Nem igazán emlékszem.
Megkérdezhetem, hogy mi célból keresi a rá vonatkozó információt?
Sajnálom, hogy raboltam az idejét.
A maga helyében nem érnék hozzá.
Kíváncsi voltam, mikor jön valaki,
S jár utána, hogy miért zárták le a szobát.
Maga tanár?
Nem. Nem igazán.
Legalább őszinte.
Szóval, miért mondta, hogy ne érjek hozzá?
Mert nekem kellett kikaparnom a hulladékégetőből a döglött patkányokat.
Azokat, amelyek végigfutottak a labirintuson, majd a hamvasztóban kötöttek ki,
Nehogy valaki rájöjjön, min dolgozik. – Mármint Daniel Faraday.
Igen. Nem maga az első, aki errefelé szaglászik,
És az itteni dolgairól kérdez.
Azt beszélik, megpróbálta visszaküldeni a patkányok tudatát az időben.
Nevetséges, igaz-e?
Az.
Nézze, megbocsátom magának, hogy betörte az ajtót,
Ha elmondja a cimboráinak, hogy nem talált mást
Mint egy őrült ember hátra maradt kacatjait.
Megegyeztünk.
Faraday--
Miért nincs egyetlen feljegyzés sem róla az egyetem adatbázisában?
Én nem hibáztatom őket.
Mármint, azok után, amit tett azzal a szegény lánnyal…
Milyen lánnyal?!
Hé, fogd vissza magad.
Minden rendben, Dan. Jól vagyok.
Mind fűbe harapunk.
Hé! Nem, egyáltalán nem.
Senki sem fog fűbe harapni. Rendben leszünk.
Csak ki kell tartanunk közösen az újabb ugrásig.
Rendben? Utána mindez el fog tűnni.
- És meddig kell várnunk? - Lehet, hogy öt percig.
De az is lehet, hogy 5000 évig.
Hát ez… ez fantasztikus.
Mi folyik itt, Dan?
Miért teszik ezt velünk? – Nem tudom biztosan.
De valószínűleg azt hiszik, hogy az amerikai hadsereghez tartozunk.
Ha pedig valóban így van, akkor az a legjobb esélyünk a túlélésre,
ha meghagyjuk őket ebben a tudatban. Rendben? Csak--
Elnézést. Talán megzavartam valamit?
Ellie úgy informált, hogy nem hajlandók elárulni,
Hol van a csapatuk többi tagja.
Miért is árulnánk el? Hogy őket is megöljék?
Nem mi kezdtük ezt, barátocskám. A társai támadtak meg bennünket.
Maguk jöttek a Szigetünkre, s kezdtek el teszteket csinálni.
Ránk lőttek.
Maga pedig azt várja el, hogy ne védjük meg magunkat?
Mi semmit sem tudunk erről. Mi csak tudósok vagyunk.
És ha igen… azért jöttek, hogy megjavítsák?
Ha a hidrogénbombára céloz, akkor igen.
És ahogy elnézem a társa sugárzás okozta égéseit,
Van mit javítani rajta…
Igazam van?
Figyeljen ide…
Egy olyan instabil berendezés van a birtokukban
Ami elpusztíthatja az egész szigetet.
És javításra szorul.
Ha nem engedi, hogy hatástalanítsam,
Mindannyian meg fogunk halni.
Mindannyian. – Honnan tudjam, hogy nem egy öngyilkos akciót tervez?
Én szépen elviszem a bombához,
Maga pedig csak felrobbantja?
Onnan…
Hogy halálosan szeretem a nőt, aki mellettem ül.
És sosem tudnék olyat tenni…
Ami fájdalmat okozna neki.
Rendben.
Akkor hát gondoskodjon a bombáról.
De ha bármi hülyeséget csinál, a lány fogja megszenvedni.
Szóval, ki tanított meg latinul?
„Others 1-0-1”
„Tanulj Latinul! –- A felvilágosultak nyelve.”
Tehetnek egy szívességet a felvilágosultak.
Azt javaslom, kezdj el beszélni.
Ha visszaértünk a patakhoz…
És találkozunk a többi társunkkal,
Elég dühösek lesznek rátok,
Amiért megtámadtátok őket. – A társaid
vagy fogságban vannak, vagy halottak. – Tessék??
Mégis miből gondolod?!
Azaz idióta szétkürtölte az egész szigeten, hogy „Irány a patak!”.
Pontosan tudtuk, hogy merre fogtok tartani.
Küldtünk egy csapatot utánuk.
Ó, elnézést, hogy épp elfelejtettem a titkos nyelvünk ABC-jét. - James, várj.
Nem mi vagyunk az ellenségeitek.
Akkor engedjen el mindkettőnket.
Mi a francot mondtál neki?!
Vigyen a táborukba.
Kérem.
Miért tenném?!
Talán mert…
... Richard ott van?
Richard Alpert?
Az előbb "Richard Alpert"-et mondott?
John, kérem.
Vigyen a táborukba…
és senkinek sem esik bántódása.
kérem.
Rendben.
Keletnek kell tartanunk pár kilométeren keresztül,
Amíg el nem érjük a hegygeri--
Lődd le!
Lődd már le a fenébe is!
Megőrültél? Mi a francot képzeltél?!
Miért nem lőtted le?!
Mert…
Az embereim közé tartozik.
Maga kicsoda?
Desmond Hume vagyok. Theresa Spencert keresem.
Én Abigail vagyok, Theresa húga.
Értem. Esetleg válthatnék néhány szót Theresával?
Beszélni akar vele?
Igen,
Egy úrtól kaptam a nevét, akivel az oxfordi egyetemen találkoztam…
Daniel Faradaytől.
Daniel Faradaytől?
Miért nem ezzel kezdte?
Kérem, jöjjön be.
Köszönöm.
Nem mondta el magának, igaz?
Nem. Valóban nem.
Hall bennünket?
Nem, Theresa most nincs köztünk.
Nincs köztünk…? Hogyhogy?
Néha felébred, azt hiszi, hogy kisgyerek,
S azt kérdezgeti, hogy hol a babája.
Tegnap az apánkhoz beszélt.
Ő már öt éve meghalt.
Sajnálom.
Nem, nem lett volna szabad idejönnöm. Sajnálom.
Hát persze.
Miért is maradna?
Daniel sem tette.
Itt hagyta… ilyen állapotban?
Elmenekült, egészen az államokba. Sose hallottunk többé felőle.
Őt pedig… hátrahagyta.
Mégis, miféle ember tesz ilyet?
Fogalmam sincs, mihez kezdtünk volna...
Ha nem jött volna Mr. Widmore.
Elnézést. Kicsoda?
Daniel támogatója.
Ő szponzorálta a kutatásait,
És vállalta a felelősséget a következmények miatt.
Azóta támogat bennünket, mióta Theresával megtörtént a… baleset.
Minden, amit itt lát, Mr. Widmore érdeme.
Isten áldja meg.
Hidrogénbomba?
Komolyan?
Az ötvenes években,
az Egyesült Államok kormánya hidrogénbombákat tesztelt a Csendes óceán déli részén.
Micsoda mázli.
Mondhattál volna mást is.
Mást, mint…?
Mint, hogy szeretsz.
Mármint, számtalan egyéb módon
meggyőzhetted volna,
hogy nem robbantod fel a szigetet.
Azért mondtam azt, amit…
Mert komolyan gondoltam, Charlotte.
Nos…
Induljunk…
Nem sokára visszajövök. Ígérem.
Nem tudom, hogyan tájékoztatta a felettese,
De szeretném, ha tudná az igazat.
Egy hónappal ezelőtt, 18 amerikai katonába ütköztünk,
itt, a dzsungel közepén, amint épp tábort vertek.
Megadtuk számukra a lehetőséget, hogy békésen távozzanak a szigetről,
De mivel erre nem voltak hajlandóak… meg kellett, hogy haljanak.
Mindannyiuknak.
- Kellett? - Igen.
Ki miatt?
Maga is felel valakinek, nem igaz?
Parancsot követ, ha jól sejtem.
- Így igaz. – Épp úgy, mint én.
Richard. Richard!
Mi a fene történt veled?
Cunninghamen és rajtam… – egy csoportjuk rajtunk ütött.
Túlerőben voltak, de sikerült elmenekülnöm.
- Túlerőben, mi? – Fogd be, Ellie.
- Ő kicsoda? - Ő az, aki megoldja a problémánkat.
- Ideje indulnotok. – Várj. Ő is velük van!
Nem bízhatsz meg benne!
Hallottad, mit mondtam, Ellie. Nyomás.
- Hogy menekültél meg? - Elfutottam.
És fel sem vetődött benned, hogy esetleg követnek?
Követnek? Engem? A vezetőjük öreg, mint az országút.
Azt hiszed, képes volt követni?
Nem gondolod, hogy jobban ismeri a szigetet, mint én?!
Honnan tudtad, hogy Richard itt lesz?
Richard mindig is itt volt.
Akkor hát milyen öreg?
Öreg.
Miért érdekel annyira Richard, John?
Azért, mert…
Ő volt az, aki el akarta mondani, hogyan mentsem meg mindannyiunkat…
Megmenteni mindannyiunkat?
Igen.
De mielőtt befejezhette volna…
Történt egy apró közjáték: Az ég kifényesedett, Richard pedig eltűnt.
- Én pedig remélem, hogy hamarosan újra felvesszük a beszélgetés fonalát. - Sajnálom, hogy megzavarom a…
„Közéjük tartozunk, egyesüljünk!” estet,
De Faraday –- a fickó, aki tényleg megmenthetne bennünket--
épp most masírozik be a dzsungelbe egyikükkel.
Akkor hát sok sikert.
Mi az, te talán nem segítesz megszöktetni?
Nem. Én lemegyek, és…
befejezem a beszélgetésünket Richarddel.
Azzal mindannyiunkat megöletsz!
Ha betársulsz hozzájuk, tudni fogják, hogy mi is itt vagyunk.
Igaz. Ez esetben, adok nektek 10 percnyi előnyt.
Na és te?
Te is meglátogatod Aprajafalvát,
Vagy inkább segítesz kiszabadítani az eminensünket?
Miért nézel folyton?
Nem, nem nézlek…
De igen.
Tudod mit: Tényleg nézlek. Sa-sajnálom.
Egyszerűen csak…
Annyira hasonlítasz valakire…
Valakire, akit ismertem.
Úgy érted valakire azon a lányon kívül,
akinek épp most vallottál szerelmet?
- Ezek szerint mégsem te vagy Rómeó. – Hát valóban nem, elhiheted.
Egyébként pedig nem hiszek neked.
Lehet, hogy Richardot becsaptad,
De én nem fogom el hinni, hogy a kis csapatod
Te, egy angol nő és egy kínai férfi társaságában
Valóban az Egyesült Államok hadseregébe tartoztok.
Kik vagytok ti?
És mit kerestek a Szigetünkön?
Tudni akarod, hogy ki vagyok?
Én vagyok a legjobb esélyetek
A bomba hatástalanítására.
Hát akkor…
Hajrá.
Mit csinálsz ott fönt?
Épp megvizsgálom.
- Hátra, hátra. - Tessék?
Azt mondtam, hátra!
Veszélyes itt, el kell tűnnünk.
Esküszöm, ha bármivel próbálkozol…
Ha bármivel próbálkozom,
Akkor mi lesz, -- talán lelősz?
Tényleg lelőnél?
Igen, azt hiszem, az okos dolog lenne…
Tüzet nyitni egy hidrogénbomba mellett…
Igazán remek ötlet.
És átgondolt.
Figyelj rám.
- Az embereiddel tudtok szerezni ólmot vagy betont? - Minek?
Van egy repedés a burkolaton. Be kell tömni ólommal.
Aztán lassan és óvatosan le kell onnan szednetek a bombát.
- És el kell temetnetek. – Azért másztam meg veled ennyi mérföldet,
Hogy utána közöld velünk, hogy el kell temetnünk?
- Alpertnak azt mondtad, hogy hatástalanítod. – Ne aggódjatok!
Ha azt teszitek, amit mondok… ha elássátok, akkor nem fog felrobbanni.
- Honnan tudod te azt? – Bíznod kell bennem!
Egyáltalán nem bízok benned!
Csak temessétek el. Temessétek el, és nem lesz semmi probléma.
Emlékezz, hogy a feletessed engem jelölt ki, hogy gondoskodjak a bombáról.
De honnan tudhatod ennyire biztosra?
Biztonságba akarjátok helyezni a bombát? Csak temessétek el!
De hogy mehetsz ennyire biztosra?!
Úgy, hogy 50 év múlva ez a sziget még mindig itt fog állni!
Szóval…
Mit mondtál az előbb?
Csak nyugalom, semmi gond!
Talán ideje lenne elmondanom, ki is vagyok.
Tudom, hogy mindez őrülten hangzik.
Elhiheted, elmagyarázni sem könnyű…
50 év múlva…
Én és az…
Öhm… barátaim
Akkor kerülünk a szigetre.
És most jön a lényeg: minden rendben lesz.
Nem azt mondom, hogy minden tökéletes,
De semmiféle atomrobbanás nem történik addig a szigeten, oké?
Nem lesz… -- dobd el a fegyvert, Beru néni.
Hé, minden rendben.
Semmi gond. Leteheted a fegyveredet.
Először tegye le ő.
Miért nem teszitek le mindketten?
Azt mondtam, dobd el!
A rohadt életbe.
Ők is a jövőből jöttek?
Elmondtad neki?
Uram, uram! Nem tudtam --
Mr. Widmore.
Sajnálom. Egyszerűen elment mellettem.
Minden rendben, Melanie.
Mr. Hume a … kollégám.
Kérem, hagyjanak magunkra bennünket.
Tudom, hogy válaszokat akar.
De ne is reménykedjen.
Azért jöttem, hogy kérjek valamit,
És amint elmond mindent, amit tudni akarok…
Sosem lát többé.
Megértette?
Ám legyen.
Mondja meg, hogy hol találom meg Daniel Faraday anyját.
Mégis miből gondolja, hogy egyáltalán tudom a kérdésére a választ?
Mert mielőtt rápakolta Faradayt a drágalátos hajójára,
És elküldte a Szigetre,
10 éven keresztül támogatta a kísérleteit.
Úgyhogy úgy vélem, talán valami mégis ragadt magára
Az anyjával kapcsolatban.
Desmond
Három éve nem láttam, nem hallottam a lányom felől.
Csak válaszoljon.
Biztonságban van?
Hol találom meg Faraday anyját?
Los Angelesben.
Itt a címe.
Van egy olyan érzésem, hogy nem fog örülni magának.
Nem szereti, ha zavarják.
Várj, Desmond.
Vidd az üzenetet, amit úgy eljuttatni kívánsz…
De aztán ne törődj ezzel.
Nem kockáztathatod a lányom életét.
Kockáztatni?
Valami olyasmibe ütöd most az orrod,
Aminek hosszú-hosszú története van.
És aminek semmi köze hozzád, vagy a lányomhoz.
Bárhol is bujkáltatok…
Térjetek vissza oda.
Köszönöm a tanácsot.
Richard Alpert!
- Richardot keresem. – Ne mozdulj.
- Richard Alpert! - Le a földre!
Richard, beszélnem kell veled!
Fogd be a szád!
Elég ebből!
Ki maga?
John Locke a nevem.
Talán ismerősen kellene csengenie?
Jacob küldött.
Tegyétek le a fegyvert.
Micsoda?!
Richard, nem mondhatod komolyan, hogy bízol benne?!
Azt mondtam, tedd le a fegyvert… Widmore.
A Te neved Widmore?
Charles Widmore?
És ha igen?!
Felejtsd el. Örülök… hogy megismertelek.
De aztán meglátta a medvét… és gyorsan elfutott.
Hova is…?
Jól telt a napotok?
Igen.
Horgászni akart a Temzében.
Nem volt sok szerencsénk.
És neked?
Megtaláltad Faraday anyját?
Nem igazán volt kit megtalálni…
Már… már meghalt, pár évvel ezelőtt.
Miért hazudsz nekem, Des?
Tessék? Hisz igazat mondok.
Hol lakik az anyja?
Los Angelesben.
Nézd, Pen, nem kell aggódnod többé…
Ez az egész… csak az én hülyeségem volt.
Én… én csak megígértem, hogy szánok erre a napot, és elintézem…
Ahogy azt meg is tettem. De innentől már nem a mi problémánk.
És ha holnap megint egy új emlékkel ébredsz?
- Ha ismét tenned kell valamit? - Akkor hát elfelejtem.
- És másnap? - Akkor is.
Nem számít többé, Pen.
Ti vagytok immáron az életem. Te, és Charlie.
Nem hagylak el soha többé…
Sem ezért,
Sem másért…
De nem fogod elfelejteni, Des.
Úgyhogy azt hiszem, nekünk kell veled tartanunk.
Ezt én adtam magának?
Igen.
Azt követően, hogy a lábát meglőtték…
Én pedig előbukkantam a semmiből, és rendbe tettem?
Így igaz.
Akkor miért nem emlékszem ebből semmire?
Mert még nem történt meg.
Nem tudom, mit mondhatnék magának, John Locke.
Leginkább azt, hogy hogyan hagyhatom el a szigetet.
Ez egy szigorúan bizalmas információ.
Miért osztanám meg magával?
Mert azt már elárultad,
hogy fontos dolgok várnak rám,
amint kijutok.
És azért, mert én vagyok a vezetőd.
- Te lennél? - Legalábbis ezt mondtad.
Nyilvánvalóan nem akarok ellentmondani saját magamnak, de…
Mi egy meghatározott módon
választjuk ki a vezetőinket,
sok más egyéb mellett figyeljük őket egészen kicsi koruktól.
Rendben, hát legyen.
Milyen évet is írunk most?
1954-et.
Nos, 1956. május 30-án, -- 2 év múlva --
fogok megszületni.
Tustin városban, Californiában, és ha nem hiszel nekem,
Akkor gyere, és látogass meg.
Ne, ne!
- Mi az, mi a baj? - Megint kezdődik!
Most azonnal el kell mondanod, Richard.
Hogy mehetek el a Szigetről? Kérlek, áruld el!
Minden rendben?
Igen…
Azt hiszem.
Charlotte Charlotte
Jól vagy?
Persze, semmi bajom.
Ahogy nekem sincs.
Remekül vagyok, ha érdekel.
Charlotte! Charlotte!
Nézz rám, nézz rám, kérlek! Minden rendben lesz!
Minden rendben lesz!
Charlotte! Charlotte!
Fordította: Donát m.d.greghouse@gmail.com