V předchozích dílech LOST...
- Neřekl jste nám o své kondici. - Moje kondice není problém.
Žiju s tím už čtyři roky.
- Vrátíte se do Sydney na naše náklady. - Ne, nechci se vrátit zpět do Sydney.
Nevíte, s kým mluvíte.
Neříkejte mi, co nedokážu! Nikdy!
To je osud! To je můj osud!
Já...to musím udělat, sakra!
Jak ten poklop otevřít, bez kliky, zámku.
Zdá se, že prostě nelze otevřít.
Co je to?
Hra.
Moje nejoblíbenější. Hráli jsme ji s bráchou.
Jmenuje se Pastička na myši.
Jak se to hraje?
Tyhle věci jsou všechny mimo hrací desku,
a postupně se z nich
staví past.
Bota. Vědro. Škopík.
Postupně se to skládá dohromady.
Pak čekáš, až se soupeř zastaví na tom kole sýra.
Když máš past hotovou,
můžeš ji spustit.
Jen to zkus, chlapče.
Můžu vám pomoci, madam?
Ano...
Poradíte mi, kde bych našla věci k fotbalu?
Jistě.
Pravidla jsou v oddělení osm. Vybavení v oddělení patnáct.
Aha, ano. Děkuji vám.
Chceš vědět, co si myslím?
Boone, musíš mít větší víru.
Stačí rozbít to sklo a jsme tam.
Ten trebuchet udeří silou půl tuny.
Proč tomu říkáš trebuchet? Vypadá to jako katapult.
Říkám tomu trebuchet, protože je to trebuchet.
Fakt tě nechápu.
Nejdřív mi cituješ Nietzscheho a najednou je z tebe inženýr.
Ani nevím, jak se ten trebuchet píše.
Na konci je T.
Myslím to vážně, Johne.
Chodíme sem každý den už dva týdny a nikdy jsi o sobě nemluvil.
Každý má svůj příběh.
Můj příběh by tě nudil.
Tři.
Dva.
Jedna.
Tohle přece mělo fungovat.
- Tohle mělo fungovat! - Johne!
Tvoje noha, člověče.
Jsi v pořádku?
Jo.
Jsem v pohodě.
S01E19 - Deux Ex Machina
Ten trebuchet.
Proč nefungoval?
Nefungoval, protože nebyl dost silnej.
Nemyslím, že to sklo půjde rozbít, ať už je to z čehokoliv.
Všechno jde rozbít, když použiješ dostatečnou sílu.
Takže postavíme další a budeme doufat, že to zabere?
Přesně tak.
- Co když ne? - Tak nám ostrov řekne, co dál.
Cože?
Měli bychom se tam vrátit.
Přebrat, co zbylo.
Noha je v pohodě?
V pohodě.
Ahoj Johne.
Jste v pořádku, člověče?
Hej! Hej!
- Proč mě sledujete? - Omlouvám se.
Kdo jste?
Jsem tvoje matka.
Poslyšte, paní...
Nevím, proč si myslíte, že jsem váš syn,
ani jak jste mě našla... - Jsi adoptovaný, ne?
Ne, vyrostl jsem v náhradním domově.
Vlastně v několika náhradních domovech.
Poslyšte, nechci být hrubý.
Ale co po mně chcete?
Přišla jsem ti říct, že jsi vyjímečný.
Velmi vyjímečný.
Jsi součástí vyššího plánu.
To už ale víš, že?
To, že jsme se setkali, že jsem tě našla,
Tohle je znamení pro věci, které přijdou.
Velké věci.
Můj otec...
...je ještě naživu?
Jestli ještě žije?
Ale Johne, ty to nechápeš?
Ty nemáš otce.
Vzešel jsi z neposkvrněného početí.
Který?
Tenhle.
Určitě? Protože ten jsem zkoušel a nic to nedělá.
- Mrzí mě, že to nepomáhá. - Co nepomáhá?
Nic.
Každopádně díky.
Bezva zahrádka.
Co jste to řešili?
Trápí ho bolesti hlavy.
To nemá nikde schovaný kila aspirinu?
Řekl, že aspirin mu nepomáhá.
Můžu se na něco zeptat?
Co když má člověk každý den bolesti hlavy?
Jsi v pořádku?
Jo, v pohodě.
Tak, o kom teda mluvíme, Kate?
O Sawyerovi.
- Jenom myslím, že mu něco opravdu je. - A co on na to?
- Říká, že je v pohodě... - V tom případě je v pohodě...
- Třeba si jen hraje na hrdinu. Mohlo by mu něco... - Hele, Kate...
Byl bych rád, kdybych ho mohl vyšetřit a ujistit se, že mu nic není,
ale oba víme, že bych jenom schytal jedovatou urážku.
a v lepším případě zbrusu novou přezdívku.
Takže se nebudu vnucovat.
Jdeš pozdě.
Pozdě na co?
Pozdě na práci.
Myslím, že s tím končím.
- Promiň? Cože? - Nemá to cenu.
Nedokážeš to otevřít.
- Neříkej mi, co nedokážu. - Nechápeš to?
Je to slepá ulička. Dovnitř se nedostaneš.
To není možný. Nenašli jsme to náhodou.
- Byli jsme předurčení... - Jasně, byli jsme předurčeni to najít, jo?
Byli jsme předurčení to otevřít? Tak mi vysvětli jednu věc.
Když jsme byli předurčený, jak to, že jsme to ještě neotevřeli?
Ostrov nám sešle znamení.
"Ostrov nám sešle znamení."
Teď procházíme zkouškou víry.
Otevřeme to. Ostrov nám ukáže jak.
Jaký znamení by nám mohl ostrov poslat?
Viděl jsi to?
Boone?
Tereza letí do schodů.
Tereza padá ze schodů.
Tereza letí do schodů.
Tereza padá ze schodů.
Ne.
Ne, ne, prosím.
Neber mi to!
Vstávej.
- Kolik je hodin? - Je ráno. Dělej.
Dobře. Už jdu.
Co se děje?
Pojď. Jdeme.
Emily Anabeth Locke.
V tisíci slovech nebo míň.
Takže, je to moje matka.
Sesbíral jsem v autě pár vlasů a porovnal je s vaší DNA.
Na 99% shoda.
Párkrát byla v ústavu. Několikrát.
- Kvůli čemu? - Nic protizákonného.
Trpí schizofrenií. Když bere prášky, je v pohodě.
A co můj otec?
To je to. Matka se s vámi spojila, s ní není problém.
Ale tenhle chlap...
Možná ani neví, že existujete.
Už jsem tohle dělal tolikrát, že vím,
že to není dobrý nápad, i když to tak možná vypadá.
Víte, asi to neskončí šťastným koncem.
Takže...
Chcete to vědět nebo ne?
Chci to vědět.
- Vaše jméno? - John Locke.
Jsem syn Anthonyho Coopera.
Pan Cooper nemá syna.
Řekněte mu, že po něm nic nechci.
Moje matka je Emily Locková.
Prosím.
Počkejte minutku.
Pane Coopere, je tu nějaký John Locke, a tvrdí, že je váš syn.
Ano, pane.
Můžete dovnitř, pane.
No...
Tohle je zvláštní.
Děkuji, že jste mě přijal. Jsem...
John.
Něco mi říká, že si musím dát sklenku.
- Dáš si taky? - Jasně. Bezva.
- Skotská, může být? - Jo. Díky.
Takže, kdo koho našel?
- Promiňte, pane? - Emily, tvoje matka.
Našel jsi ty ji, nebo našla ona tebe?
Ona mě.
Jak vypadala?
Docela dobře.
Říkala něco o mně?
Tvrdila, že nemám otce. Že jsem vzešel...
z neposkvrněného početí.
Opravdu?
Tak to asi znamená, že jsem Bůh, co?
Nevěděl jsem o tobě ještě rok po tvém narození.
Řekla, že si dítě nenechá.
Pak zmizela a když se vrátila, tak chtěla peníze.
a tvrdila, že tě dala k adopci.
Budeš to pít, nebo co?
Máš vlastní rodinu?
- Ne, pane. - Já taky ne.
Párkrát jsem se pokusil.
Nevyšlo to.
- Lovíš? - Ne, ne.
Nejsi jeden z těch pošuků přes práva zvířat?
Ne, pane.
Co děláš tuhle neděli?
Nic.
Chceš vyrazit na lov?
Moc rád.
To bych vážně moc rád.
V noci jsem měl sen.
Prosil jsem o znamení.
A pak jsem viděl spadnout letadlo. Beechcraft. Přímo támhle.
Byl to sice sen, ale...
...ten nejopravdovější, co jsem, kdy zažil.
Teď vím, kam jít.
Jít pro co?
Najít to, co nám pomůže toho parchanta otevřít.
Ty sis šlehnul tu pastu, cos mi dal, abych měl vidiny?
Ne, Boone.
Protože Johne, něco ti řeknu. Ty znamení a sny...
Kdo je Tereza?
Cože?
,,Tereza letí do schodů, Tereza padá ze schodů."
To jsi říkal v tom snu.
Jak o tomhle víš?
Nevím, Boone, ale vím, že máme jít na to místo.
Musíme najít to letadlo.
Jdeš se mnou?
Chtěl jsem se zeptat, jak to jde, ale vidím, že dobře.
Ten požár nebyl úplně marný.
Hodně jsme se na tom prvním naučili.
Už nemusíme všechno řešit "pokus - omyl".
Už je to jen...
...pokus.
Jo, jo, jasně.
Já vím. Hned, hned.
Pochytil jsi něco korejsky?
Jo. Už vím jak se řekne rychleji a idiot.
Slyšel jsem, že máš problémy s hlavou.
Takže, teď tě posílá na lékařský pochůzky?
Jsi háklivý světlo, viď?
- Víš ty co? Jsem háklivý na tebe. - V pořádku, měj se.
Doktore!
Citlivost na světlo, je to zlý znamení?
- To závisí... - Na čem?
Na tom, co způsobuje tvé bolesti hlavy.
Není to něco jako nádor, nebo tak...
- Proč myslíš, že je to nádor? - Nemyslím.
Tak jo, dobře.
Můj strejda.
On...
- Umřel na nádor na mozku. - Jo?
Je to dědičný? Nádory?
Co to bylo za nádor?
Takovej, co tě zabije.
Necítíš občas něco podivnýho?
Mozkový nádory provázejí čichový vjemy. Pach spáleniny.
Jen bolesti hlavy.
V tom případě jsi asi v pořádku.
Ale pokud máš obavy, můžu ti udělat pár testů...
Promiň, doktůrku.
Byla by to zábava, ale...
Propadla mi pojistka.
Propadla ti pojistka. To je dobrej vtip.
Mohl jsem se o ní zmínit jednou u toho poklopu.
- O kom? - O Tereze.
Možná jsem si jen tak mluvil pro sebe.
Možná.
Ale nezmínil.
Takže jsi v tom snu viděl pád letadla, jo?
- Jo. - Dobře.
A to, že jsme nedávno havarovali s letadlem...
nemyslíš, že je možný...
- Johne, jsi v pohodě? - Jsem v pořádku.
- Co to máš s nohou? - Jsem v pořádku.
Co?
Že by někdo z tábora došel až sem?
- Ne. - Odkud se to tu vzalo?
Z něj.
- Dobré ráno, Eddie. - Dobré ráno, pane Locku.
- Zase postřílet pár ptáků? - Doufám, že jo.
Anthony?
Měl jsi přece přijít až ve dvanáct.
Myslel jsem, že jsi říkal v jedenáct.
- Co je to? - Přístroj na dialýzu.
Selhávají mi ledviny.
Doktoři tvrdí, že potřebuju transplantaci.
- Kdy? - Třeba zítra, kdyby to bylo na mně.
Jsem na seznamu čekatelů.
Ale jsem už starý a seznam je dlouhý.
- Jak dlouho... - Johne, dialýza nějakou dobu stačí.
Právě proto jsem ti o tom neřekl.
Nechtěl jsem nám tím zkazit skvělej den. Takže...
to dokončím, dáme si skvělý oběd...
...a půjdeme postřílet pár ptáků.
Byl to kněz.
Jak dlouho je podle tebe mrtvý?
Normálně se oblečení rozloží za dva roky, ale...
tohle je kvalitní polyester. Mohou to být dva roky, ale i deset.
Zlatý zuby.
Očividně byl zámožný.
- Co je to za peníze? - Nigerijské nairy.
Co by dělal nigerijskej kněz na ostrově v Jižním Pacifiku?
Nejsem si jistý, že to byl kněz.
Můžete se ztišit?
- Tak dost, vstávej. - Cože?
Vstávej.
- Jdeme za Jackem. - A dostanu lízátko?
- Kdy začaly ty bolesti? - Před pár dny, možná týdnem.
Musíš u toho být?
Máš je už, když se ráno probudíš?
Většinou začnou kolem poledne.
Co to s tím sakra děláš?
Sleduju, jak ti reagujou oči na pohyb.
Co to mělo znamenat? To kejvnutí?
- Nech ho pracovat. - Jo, ale chci vědět...
- co bych měl... - Ztichnout a uklidnit se.
- Co to sakra děláš? - Dostal jsi někdy transfúzi?
Cože? Ne.
- Bral jsi léky proti malárii? - Ne.
Měl jsi někdy sex s prostitutkou?
- Co to s tím má společnýho? - Takže ano?
Ano.
Byl si někdy nakažený pohlavní chorobou?
Budu to brát jako další "ano".
Kdy naposledy propukla?
Trhni si, doktůrku!
- Vím, že si to zasloužil, ale... - Potřebuje brýle.
Co se děje, Johne?
Nic.
Skoro nemůžeš chodit.
To je tím zraněním od šrapnelu.
To byla pravá noha. Co máš s tou levou?
Jsem v pořádku. Přestaň se vyptávat.
- A dost. Vracíme se. - Jsem v pořádku.
Ne, nejsi. Odvedu tě zpátky k Jackovi.
Jack vůbec nemůže mít představu, co mi je.
Johne!
- Musíme... - Ne, ne...
Co to s tebou je? Zbláznil ses?
- Byl jsem na vozíčku. - Cože?
Ochrnutý. Čtyři roky.
V letadle, našem letadle...
...jsem byl při odletu na vozíčku, ale po havárii už ne.
Proč jsi byl na vozíčku?
Na tom už nezáleží.
Ale tenhle ostrov...
...mě změnil. Díky němu jsem v pořádku.
Teď se mi to snaží zase vzít a já nevím proč.
Ale chce, abych šel za tím, co jsem viděl.
- Cože? - Vím, že to zní šíleně.
Před čtyřmi týdny bych tomu taky nevěřil.
ale my dva jsme tady z nějakého důvodu...
Je tu něco, co nám bylo souzeno objevit.
A pomůže nám to otevřít ten poklop.
Vím to.
Ale musíme jít dál.
Dobře.
Můžeš hýbat nohama?
Jen mi pomoz vstát, synku.
Ti holuby létají rychleji, než by jeden čekal.
Je třeba na to myslet.
Když tak si trochu nadstřel.
- Mám ho. - Jo, to máš.
Hezká trefa, synku.
Johne...
tvoje matka je sice trochu blázen, ale...
aspoň nás dala dohromady.
Díky Bohu se to stalo teď,
když ještě máme čas.
Jdeme najít tvého holuba.
Byla to moje chůva.
Tereza...
byla moje chůva.
Moje máma nebyla většinou doma.
Musel jsem si to na někom vybít.
Můj pokoj byl v domě až nahoře.
A jen jsem tam seděl v posteli a komandoval ji přes interkom.
Jednou špatně došlápla. Zlomila si vaz.
Bylo mi šest.
Co je na tom k smíchu?
To je to letadlo, co jsi viděl?
Zcela určitě.
Fakt jsi ho viděl?
Jo.
Fakt jsem ho viděl.
Jak dlouho myslíš, že tam je?
Na tom nezáleží. Důležitý je, že jsme ho našli.
Důležitý je, co je uvnitř.
A co je uvnitř, Johne?
Budeš tam muset vylézt a zjistit to.
Ještě si to pořád můžeš rozmyslet.
Ne. Už mi oholili záda.
Jsem za tebe tak vděčný, Johne.
Toto se prostě mělo stát.
Uvidíme se na druhý straně, synku.
Jestli chceš vzorek stolice, zapomeň.
Hodně čteš,
od doby co jsme přišli na ostrov.
Dobře. A co jako?
Máš...
Trpíš...
Trpíš hypermetropií.
Hypermetropií?
To je...
Co to je?
Jsi dalekozrakej.
- Dalekozrakej? - Jo.
Může se to projevit až v dospělosti, když začneš oči víc zatěžovat.
Třeba čtením.
Rozmazaný.
Lepší nebo horší?
Horší.
Ani omylem.
Tohle není módní přehlídka.
Lepší nebo horší?
Moc vtipný.
Kámo...
...vypadáš jak Harry Potter po srážce s parním válcem.
Ty si to fakt užíváš, co?
Rádo se stalo.
Drž se.
Nigérie
Jsem v pohodě.
Boone, co vidíš?
Chceš vědět, co je v tom blbým letadle?
Tady máš to svý znamení.
Byly to pašeráci drog.
Heroin. Nic jinýho tu není.
Nechápu to.
Boone! Boone, vypadni!
Haló!
Haló, je tam někdo? Mayday! Mayday!
Boone, není čas. Okamžitě vypadni!
- Je tam někdo? - Haló! Haló!
Slyšíte mě?
Opakujte zprávu, prosím.
- Haló! Jsme trosečníci z letu 815. - Boone, vypadni!
- Prosím potvrďte příjem. - Haló!
My jsme trosečníci z letu 815.
Věděl jsi to už předtím, nebo až poté, co ses ptal na ty pohlavní choroby?
No, odpovědel bych ti, Kate, ale...
vždyť víš, je tu něco jako lékařský tajemství.
Samozřejmě.
Děkuju, že jsi mu pomohl.
Vím, že to pravděpodobně bylo to poslední, cos chtěl udělat.
Nedělal jsem to pro něj.
Pomoc!
Ne, ne.
Polož ho támhle.
Dobře, to je ono.
Opatrně.
- Co se stalo? - Byla to nehoda.
Spadl z útesu, stalo se to tam, kde jsme lovili.
Dobře, budu potřebovat vodu.
Trička, ručníky. Cokoliv, co můžu použít na zastavení krvácení.
Kate, hned! Prosím.
Johne, řekni mi přesně, co se stalo.
Johne?
Locke!
Myslím, že to co jste udělal, bylo velice šlechetné.
- Kde je můj otec? - Kdo?
Ten, kterému jsem dával levinu...
Nevěděla jsem, že to byl váš otec.
Nemáme stejné příjmení.
- Kde je? - Pana Coopera ráno propustili.
Vrátil se domů. Je v domácí péči.
To přece nedává žádný...
Nechal mi nějaký vzkaz?
Ne, pokud vím, tak ne. Odpočiňte si, pane Locke.
Přinesu vám něco k pití.
Byl to jeho nápad.
Promiň, Johne.
Co vy tady děláte?
Potřebovala jsem peníze.
V tom byl vždy dobrý.
Tvůj otec byl vždycky velice štědrý.
Říkala jste, že otce nemám.
No, řekl, že to je jediný způsob, abys mu ji dal.
Musel to být tvůj nápad.
Řekl mi, kde tě najdu.
Požádal mě, ať tě navštívím.
Chtěla jsem tě vidět.
Tohle se nemůže dít.
To celý je nedorozumění.
To se mi nemohlo stát.
To by mi neudělal.
To by mi neudělal!
Eddie, otevři bránu!
Pan Cooper nepřijímá hosty.
- Nejsem host. - Je mi líto, Johne.
Eddie...
otevři tu bránu.
Je mi líto. Měl byste s tím autem odjet.
Vím, že mě vidíš.
Tohle nemůžeš.
Johne, prosím. Odjeďte s tím autem.
Udělal jsem všechno, co jsi po mně chtěl.
Tak proč mi tohle děláš?
Proč?
Z DVDRipu přečasoval - romanp Sync & Corrections - aLittleTyger