Detta har hänt...
Vi vill att du leder en expertgrupp.
- Min forskning leder ju ingenvart. - Jo, den funkar. Jag är med barn.
Jag har alltid velat ha barn
och nu kan jag det, tack vare dig.
Människorna som jag har levt med
de senaste tre åren lämnade mig.
Är du oskadd?
- Hon följer väl inte med? - Jo.
De lämnade henne här.
Det börjar bli sent.
Det här är en bra lägerplats.
- Jag hämtar ved. - Jag följer med.
Vill du prata om det?
Vad då?
Om veckan... som du var hos dem.
Vi kom överens:
Om jag tog hand om Ben skulle de låta mig lämna ön.
Jag höll mig lugn, gjorde det jag skulle
och ställde inga frågor.
Var det allt?
Ja.
Okej, fråga på.
Jag vill veta vad ni gör här,
varför ni terroriserar oss gör listor och rövar bort barn.
Jag vill veta allt.
Men först och främst vill jag veta vem du är.
Hej. Juliet Burke från Mittelos BioScience.
Jag meddelar mr Alpert det.
De verkar ta sekretessen på lite för stort allvar.
Hej, dr Burke. Öppna bagageluckan, så tar jag dina väskor.
Så ni hittade hit?
Jag kände inte till flygplatsen här.
Du är väl Rachel.
Richard Alpert.
Tack för att vi får låna din syster.
Bara hon kommer hem i ett stycke.
Av säkerhetsskäl
måste vi eskortera dig resten av vägen.
Vi väntar härborta.
Ta den tid ni behöver.
Trevligt att träffas.
Det är bäst så här.
Men tänk om du blir sjuk igen?
Cancern är borta
och jag är gravid, tack vare dig.
Jag kommer tillbaka
- innan du föder. - Oroa dig inte för oss.
Du har jobbat i hela ditt liv för det här, så sumpa det inte.
Jag älskar dig.
Gör oss stolta nu.
Vem är du?
Om jag berättade vem jag var
och allt jag vet,
skulle du döda mig.
Och vad tror du att jag gör annars?
Låt henne vara.
Förr eller senare svarar hon.
Hon besvarar dina frågor när hon är redo.
Tills dess väntar du.
Hon står under mitt beskydd.
Claire?
Oj, vad är det?
Så ja...
Claire...
Är allt väl?
Charlie...
- Vad är det? - Hörde du inte Aaron?
Det är ingen fara.
Hur är det med dig?
Jag känner mig seg, bara.
Tänk att jag inte hörde honom.
Du kanske är på väg att bli sjuk.
Låt mig ta Aaron, så kan du vila.
- Får jag det? - Ja då.
Jag ska inte sova så länge.
Ingen idé att be dem vänta, va?
Ge dem lite tid, bara.
Sayid satt fastkedjad i tre dagar.
Sen drog jag ut Kate i djungeln och kedjade ihop oss.
Hur mycket tid behöver de?
Vi är framme om några timmar. Då har de nog glömt det.
- Är du nervös? - O ja.
Sex månader låter mycket,
men tiden går fort när man är där.
Dr Burke, slå dig ner så ska jag undersöka dig.
- Går det bra? - Ja då.
Alla här har sett fram emot
att du ska komma.
Och jag tror att din forskning kommer att ha stor betydelse för oss.
- Vad är det där? - Apelsinjuice
med ganska mycket lugnande medel.
- Vill ni att jag dricker det? - Ja.
Du bör sova under resan.
Jag accepterade att skriva på papper,
att inte prata med nån i ett halvår-
- och att inga kolleger hört talas om er...
Varför accepterade du det?
Det är ett stort steg för ett nytt jobb.
Så mycket betalar vi ju inte.
Innerst inne vet du nog att vi ska
ta dig till en speciell plats.
Speciell?
Får jag fråga dig en sak, Juliet...
Du tog en kvinna, din egen syster,
som blivit steril av cellgifter-
- och gjorde henne gravid.
Du skapade liv på en omöjlig plats.
Det är en gåva, Juliet. Du har en gåva.
Är det inte meningen att du ska göra nåt betydelsefullt med den?
På platsen vi ska till kan du göra det.
- Var... - Det kan jag inte säga.
Men där kommer du att se saker
som du aldrig kunnat föreställa dig.
Ingen tvingar dig till nåt,
så om du ändrar dig...
Du borde inte ha druckit allt så snabbt.
God morgon.
Du kommer att vara lite hes ett tag.
Ledsen att jag spände fast dig, men sista biten är lite skumpig.
Ge mig handen.
- Vi är framme. - Var då?
Hej, dr Burke.
Jag heter Benjamin Linus.
Jag ser fram emot att arbeta med dig.
För mycket vatten. Det blir geggigt.
Gröt ska vara geggig.
Titta, tre män och en baby...
Hugo räknas som två.
Vad är det nu? Jag använde ju ditt namn.
Finns det aspirin här?
- Du borde ligga till sängs. - Jag vet,
men det bultar i huvudet.
Två aspirin på väg.
Se på fan...
Det är Jack!
Vad gör hon här?
Du är typ
en av dem, eller hur?
Jag heter Juliet.
Jag minns inte dig från bryggan,
när ni satte säckar
över huvudet på oss.
Jag var ledig då.
- Du är visst läkare. - Jag är mer forskare, faktiskt.
Skickade de hit dig för att hålla ett öga på mig?
Den siste av er som kom hit, Ethan...
Han kidnappade Claire och Charlie blev arg.
Vi begravde honom därborta.
Hon är död, Juliet.
Ni försökte i alla fall.
Gå, du.
Jag pratar med Ben.
Sabine valde själv att bli med barn.
Hon visste att det var riskabelt.
Det händer nog vid befruktningen.
Då kan jag inte göra nåt åt det, åtminstone inte här.
Vi måste ta
en kvinna till Miami...
Nej, du får inte ta nån härifrån.
Då kan jag inte göra mer.
Du har litat på mig och jag beklagar att jag inte kan hjälpa dig.
Min syster föder om tre månader
och jag har inte ens kunnat ringa henne.
Det är dags för mig att åka hem.
Hon kommer inte att föda om tre månader.
Hon kommer att dö innan dess.
Cancern är tillbaka.
- Varifrån fick du det här? - Mikhail.
Jag borde ha sagt nåt.
Jag kunde ha varit med henne nu!
Det kan du fortfarande.
Du kan åka hem
och umgås med henne.
Eller så stannar du och hjälper mig med vårt problem.
Varför skulle jag stanna?
För då botar jag din systers cancer.
Du är här sen ett halvår.
Har du hittat cancer hos nån av oss?
Här, ja.
Min syster får inte komma hit...
Jacob sa att han skulle ordna det.
Men du kanske inte tror på honom?
Alla kvinnor på ön behöver dig.
Om du väljer att stanna så lovar jag att vi ska rädda Rachels liv.
- Lita på henne? Hon är en av dem. - De lämnade henne.
- Vart tog de vägen? - Jag vet inte, säger jag ju.
Vi kan ju bussa
irakiern på henne.
Nej, jag gör inte sånt längre.
Varför vägrar hon svara på våra frågor?
Ge henne tid.
Jag litar på henne, det borde räcka.
Det gör det inte.
- Var är Locke? - Han följde med dem.
Han förstörde ubåten som skulle ta mig härifrån.
Vem sa det?
Ben.
Han som du räddade livet på?
Du borde ha låtit den glosögda jäveln dö.
- Vill du fråga nåt, Sawyer? - Ja.
Varför försvarar du en av dem?
Jag försökte hitta ett sätt att komma härifrån.
Jag försökte rädda oss.
Claire?
Det har hänt nåt med Claire!
Luta henne bakåt.
Lyft...
Hur länge har hon varit så här?
Hon började må dåligt i morse.
- Har hon druckit tillräckligt? - Jag tror det.
Vad har hänt med henne?
Han sa: "Vad bryr du dig om det?"
Kate, du måste hjälpa mig.
Gå och hämta Jack.
- Jag måste prata med honom. - Varför då?
Jag vet vad som är fel med Claire.
Hur vet du det?
För att jag orsakade det.
Får du också en dålig känsla i magen?
Samma här.
Claires immunsystem reagerar på ett preparat.
Det skapades för att hålla henne
- vid liv under graviditeten.
Av mig. Kvinnorna här kan inte få barn.
Kroppen försöker
stöta bort fostret. Jag har sett det flera gånger.
Alla havande kvinnor på ön har dött.
Alla utom Claire, vill säga.
Vad gjorde ni med henne?
En av oss infiltrerade er
och tog blodprover,
strax efter flygolyckan.
Ethan.
Hon uppvisade samma symptom som de andra,
- så vi försökte rädda henne. - Genom att kidnappa henne?
Nej.
Hon var vår kontrollpatient.
Jag trodde att mitt serum skulle hjälpa.
Ethan gav henne sprutorna.
Men sen upptäckte ni att han inte var med på planet.
En av dem finns inte med på listan.
Han fick improvisera.
Hejsan.
Han kidnappade henne på eget bevåg. Det var inte planerat.
Jag vet att det låter konstigt,
men utan sprutorna hade Claire dött.
Utan serumet får hon en form av abstinens.
Om jag inte behandlar henne kan immunsystemet kollapsa.
Jag behöver serumet.
Ethan hade ett förråd vid grottorna.
Om jag går nu kan jag hinna.
Gör det.
Sätt fart.
Var befinner du dig?
I sängen. Med dig.
Och var befann du dig?
En sak slog mig bara.
Imorgon kommer jag att ha varit här på ön i tre år.
Då är det bäst
att jag bakar en tårta.
Stanna här.
Vad har du där?
Karl framkallade några röntgenbilder.
Vad har hänt?
God morgon, Juliet.
Får jag komma in?
Självklart.
Jag läste Carrie.
Jösses, vad deprimerande.
Du har en tumör.
Jag röntgade din rygg
för att se om smärtan
berodde på en spricka.
Men det var inte problemet.
Problemet är en stor tumör vid L 4-kotan.
Är du överraskad?
Ja, du sa ju att jag har cancer.
Nej, jag sa att du har en tumör.
- Varför är du rädd? - Jag är inte rädd.
Du sa att ingen här har haft cancer.
Du sa att du botade min syster.
Du ljög!
Om du kan bota cancer, varför har du det då själv?
Jag vet inte.
Jag vill prata med Rachel.
- Nu! - Det går inte.
Men Rachel mår bra.
- Du botade henne inte. - Jo.
- Du ljög för mig! - Jag sa sanningen!
Jag gav dig mitt ord på det.
Jag vill åka hem, Ben. Snälla...
Kan du inte låta mig åka hem?
Nej.
Bort från väskan!
Hör på mig, Sayid...
Den innehåller medicinsk materiel åt Claire.
Jack känner till det.
Det är sant.
Du sa att jag skulle döda dig om du berättade allt du visste.
Jag ska testa det påståendet.
- Vi har inte tid med det här. - Vi har all
tid i världen.
Intressant att ni två har blivit lägrets moraliska väktare.
Jag undrar en sak, Sayid...
Hur länge dröjde det innan du
berättade hur många du torterat?
Känner de till Basra?
Och det första du gjorde här, James-
- var säkert berätta om mannen
som du sköt ihjäl kvällen före resan.
Så vi hoppar över delen där ni låtsas vara rättrådiga.
Ni ska låta mig ta medicinen till Claire.
För om hon inte får den kommer hon att dö.
Och det sista nån av er behöver nu...
...är mer blod på era samveten.
Goodwin! - Ethan! Finns det
överlevande spelar ni passagerare.
Var tysta och observera.
Jag vill ha listor om tre dagar.
Jag måste visst lämna bokklubben.
Juliet...
Juliet!
Jag letade efter dig i morse.
Vi måste prata.
Vi har lite tid på oss. Det är viktigt.
Vi tar en promenad.
Mikhail, vi är här.
Han har aldrig walkie-talkien påslagen.
Jag måste visa dig nåt.
Mikhail! Det är Ben.
Jag är här med Juliet. Vi närmar oss huset.
- Skjut oss inte. - Skynda er, då!
Såg ni det?
Ett plan störtade. Klart vi såg det.
- Vad vet du? - Oceanic flight 815
från Sydney till Los Angeles.
324 personer ombord.
Jag vill veta allt om allihop.
Kan vi koppla över till Richard i Arcadia Park?
Igår kallade du mig en lögnare.
Jag tog illa vid mig.
Hör du mig, Richard?
Observera dagens datum. Bilderna sänds direkt.
För två år sen, till allas förvåning,
började Rachels cancer försvinna.
Strax därpå födde hon en frisk pojke.
Han heter Julian.
Tack, Richard.
Kom så fort du kan.
Vi kan ha fått nya besökare.
Jag är ingen lögnare, Juliet.
Jag vill åka hem.
Inte förrän arbetet är färdigt.
- Mödrarna dör ju hela tiden. - Då hittar vi fler mödrar.
Det kanske finns nån på planet.
Vänta... Vad gör ni?
- Hon rör inte Claire! - Hon kan hjälpa henne.
Jag litar på henne.
Litar du på mig?
Ja.
Ge oss några minuter, bara.
- När börjar det verka? - Vi bör se resultat om några timmar.
Juliet...
Om det här inte fungerar...
...så kan jag inte skydda dig längre.
Då står du ensam.
Jag står redan ensam, Jack.
Vad hände?
Jag har en presenning, ett par filtar, några kuddar...
Det är inte mycket, men en början.
Claire har vaknat.
Det finns ett vindskydd därborta.
Du får slå läger där så länge.
Tack.
De är bra människor.
De är villiga att ge dig en chans.
Men nån gång vill de ha svar på sina frågor.
Varför gör inte du det?
Du pratar om dem hela tiden.
Varför behöver jag inte förklara mig för dig?
Du var där.
Du stod bredvid mig när ubåten exploderade.
Då såg jag det i dina ögon.
Du vill bort från den här ön mer än nånting annat.
Det gör dig till en av oss.
- Vi går igenom det en gång till. - Jag vet vad jag ska göra.
Jag släpar iväg Austen, kedjar ihop oss
och säger att jag blev sövd.
- Och om hon märker att du ljög? - Då erkänner jag det.
Bra. Sen, då?
Sen tar de med mig till stranden.
Du vill att jag går dit.
Men efter allt vi har gjort mot dem kommer det att bli svårt.
Vi aktiverade Claires implantat.
Symptomen bör synas inom två dygn.
När du kommer dit har du en stor, fin kris att lösa.
- Jag behöver materiel. - Pryce lägger den
på Ethans ställe.
Säg till Jack att du kan rädda henne.
Han litar på dig.
Mår du bra?
Ja då.
Vi ses om en vecka.