Detta har hänt...
Jag satt i rullstol i fyra år.
Ön gjorde mig hel igen.
Jag är så tacksam, John.
Du stal min njure.
Du behövde en far och jag en njure.
Gilla läget.
De har Jack. Vi måste rädda honom.
- Hur kom du hit till ön? - Jag fördes hit med ubåten.
Ibland är sprängdeg bra att ha.
- Namn? - John Locke.
Civilstånd?
Ogift.
- Flickvän? - Nej.
Är era föräldrar i livet?
Jag växte upp i fosterhem.
Har ni funderat på att söka upp era biologiska föräldrar?
Spelar det nån roll?
Om staten ska betala ut
er handikappersättning-
- måste jag ta reda på om ert tillstånd har förbättrats.
Hur är er matlust?
Bra.
Vi har inte fått era terapiräkningar.
Det var lika bra att sluta.
Det var meningslöst.
Det är tillfälligt.
Återkom när ni tagit upp terapin igen.
- Är mitt handikapp tillfälligt? - Depression kan vara det.
Och eftersom ni anser att ni inte behöver terapi mår ni väl bättre.
Jag gör väl det.
Nästa.
Vad gör han?
Hon hjälpte mig och Sawyer att fly.
- Vad är det? - Danielle.
John... Rousseau är borta.
Det här blir svårare än vi trodde.
Ska vi bara börja skjuta folk?
Vi ska rädda Jack.
- Han kanske inte vill bli räddad. - Det där är inte Jack!
De måste ha gjort nåt. De drogade oss.
De tog honom till fånga!
Ja, men det vore livsfarligt.
Jag lämnar honom inte.
Det är Jack.
Första gången jag såg honom hjälpte
han folk ur ett brinnande flygvrak.
Om han skakar hand med de andra har han nog sina skäl.
Vi får gå ner dit och ta reda på vad det är.
- Vad föreslår du? - Vi söker upp Jack
när det mörknat.
Vill han därifrån, hjälper vi honom.
Crystal, vi vet att det bolivianska
guldet stals igår runt kl. 02.
Autumn, det betyder ju... Kobran - han är tillbaka!
Är du träffad?
Hej. Är ni John Locke?
Inga försäljare.
- Det står här. - Jag försöker inte sälja nåt...
Jag heter Peter Talbot.
Jag måste få tala med er.
Om min mamma.
- Hon kan vara illa ute. - Du har tagit fel John Locke.
Hur många njurar har ni?
Hon träffade honom för två månader sen.
Han var charmig, rar, rolig...
Han heter Adam Seward
och är en f.d. IT-företagare från Ontario.
Adam hade nåt visst.
Mamma föll stenhårt för honom på stubben.
Efter två månader sa hon ja när han friade.
Men det var nåt...
Nånting inom mig sa att han var ute efter nåt,
så jag kollade upp honom.
Jag förstår inte hur det rör mig.
Det här rör er, mr Locke...
...för ni donerade en njure till Adam Seward.
Men då hette han nåt annat.
Förr hette han Anthony Cooper.
Jag hittade bara hans patientjournaler.
Där stod att han fått en njure av er.
Jag tänkte att nån som gett honom sin ena njure inte kan vara så illa.
Donationen skedde anonymt.
Jag träffade honom aldrig.
- Är ni säker på det? - Ja. Jag kan tyvärr inte hjälpa dig.
Vakta framsidan, Sayid.
Jag går runt. Du går in via sidodörren.
Det är bättre om han ser dig först.
- Vad gör du här? - Hämtar dig.
Försvinn härifrån, genast.
De övervakar mig, Kate!
Jag lämnar dig inte...
Gör henne inte illa!
Backa, doktorn.
Håll i honom.
Vilka fler är här?
- Jack... - Svara på frågan, Kate.
Jag frågar en gång till:
Vilka fler är här?
Ingen.
Det var bara vi.
Alex?
- John... - Tala tystare.
Du behöver inte sikta på mig.
- Jag kan säga var Jack är. - Jag letar inte efter Jack.
Jag letar efter ubåten.
Var är ubåten?
Jag förstår inte, John.
Vilken ubåt?
Den ni reser till och från ön med.
Den er vän Mikhail berättade om innan jag dödade honom.
- Pappa? Vem pratar du med? - Kom inte in, Alex!
Säg åt henne att vara tyst.
Är du vaken, Ben?
Jag kommer in.
Vad är det?
Austen och Jarrah har hittat hit.
- Var är de nu? - Vi fångade dem.
De är hos mig.
Sära på dem.
Juliet och Shephard, då?
Jag tar hand om det. Gå, bara.
Vänta lite, Richard.
Ta hit mannen från Tallahassee.
- Varför då? - Gör det, bara.
Nu.
Är "mannen från Tallahassee"
nåt kodord?
Nej, vi har inget kodord för "en man i garderoben
pistolhotar min dotter".
Sayid hade med sig en ryggsäck.
Jag vill att hon hämtar den.
Visst. Men du ska veta att min dotter hatar mig-
- så jag är ingen vidare gisslan.
Jag ska hämta väskan.
Jag vill ha nåt vackert,
som fångar folks uppmärksamhet vid bordet...
Vad tycker du om den här, älskling?
Den är fin. Vad tycker du?
Lite större, kanske.
Större blir bra. Jag går dit bort.
Hej, John.
Blir det stort, eller bara ni två?
Om du hade bjudit mig
hade det väl känts konstigt att presentera oss.
Hennes son frågade varför jag gav dig en njure.
Han är dig på spåren, men har inga bevis.
Därför kom han till mig.
Vad sa du till honom?
Du tänker lura henne, eller hur?
Du gifter dig för att komma åt pengarna.
- Vad vill du, John? - Att du
ställer in bröllopet.
- Varför gör du så här? - Det är inte rättvist.
Du får folk att tro att du står dem nära.
Sen förstör du deras liv.
Jag låter dig inte göra det igen.
Bryt förlovningen och försvinn,
annars får hon veta sanningen.
Jag vill höra dig säga det.
Säg att du tänker ge dig av.
Visst, John.
Som du vill.
Hjälper du mig till stolen?
Jag ska inte försöka nåt, jag lovar.
Jag vill bara behålla värdigheten.
Du av alla borde veta vad det innebär att vilja behålla värdigheten.
Tack.
Hur ska du kunna styra ubåten?
Det är en komplicerad farkost.
Jag kommer nog på nåt.
Jag kanske har varit befälhavare i flottan.
Lägg armen om mig, så lyfter jag.
Vad finns det i ryggsäcken, John?
Om ni träffade Mikhail var ni i kommunikationsstationen.
Alltså hittade ni sprängdegen.
Du tänker inte köra ubåten nånstans, eller hur?
Du tänker förstöra den.
Jag känner dig, John Locke.
Du känner mig inte alls.
Jag vet att du föddes i Kalifornien.
Du växte upp i fosterhem.
Du kastade bort mycket av ditt liv i Tustin-
- med att skyffla papper på ett företag som tillverkade lådor.
De sista fyra åren innan du kom hit
satt du i rullstol.
Och jag vet hur du hamnade i den.
Säg mig, John...
Gjorde det ont?
Jag kände hur ryggraden gick sönder.
Vad tror du?
Jag trodde inte att vi skulle ses igen så snart, Kate.
Var försiktiga här inne.
Tack.
Har de gjort dig illa?
Nej.
Har de gjort dig illa?
Nej.
Vad är det här för ställe?
De bor här.
Och alla de tog?
- Barnen? - De är i säkerhet.
I säkerhet?
Är du med dem nu?
Jag "är" inte med nån, Kate.
Vad har de gjort med dig?
Ingenting.
Det finns ing...
- Jag kan inte... - Jag kom för att hjälpa dig.
Jag bad dig att inte komma tillbaka.
Jag trodde inte att du menade det.
Vad har de gjort med dig?
Jag har en överenskommelse med dem.
De låter mig åka.
Vart då?
Hem.
- När då? - I morgon bitti.
- Jag kan hämta hjälp. - Varför litar du på dem?
Du sa åt mig att lita på dem, Kate...
...när du bad mig att rädda Sawyers liv.
Vad har de sagt till dig, Jack?
Jack, vi måste ge oss av.
Jag kommer strax.
Jag bad dig att inte komma tillbaka och jag önskar...
Jag önskar att du inte gjort det.
Men jag kommer tillbaka och hämtar dig.
John Locke?
Vi är Mason och Reed från polisen.
Känner ni en Peter Talbot?
Nej, jag tror inte det.
Om det kan hjälpa var han troligen hemma hos er för två dagar sen.
Ja, han var försäljare.
Mr Talbots familj är god för runt 200 miljoner dollar.
Vad försökte han sälja?
Jag sa att jag inte känner honom.
Varför hade han då ert namn och er adress på en lapp i fickan?
Varför kollar ni hans fickor?
Peter Talbot är död.
Det var inte lätt att vara
nere i luckan med dig så länge.
Du borde inte ha kunnat gå,
men jag kunde ju inte fråga om det.
Fråga nu, då.
Nu vet jag ju vem du är.
Hände det så fort du kom hit?
Kunde du gå
direkt efter olyckan, samma dag?
Du undrar varför det inte blev så med dig.
Du hämtar dig inte så snabbt som du vill.
När opererade Jack dig? För en vecka sen?
Hur kunde du ens bli sjuk?
Är du rädd att det försvinner, John?
Vill du spränga ubåten för att du vet att du skulle hamna i stolen igen?
Har du nåt att äta?
Gå hem. Du får inte vara här.
Pappa bad mig att hämta hans väska.
Varför då?
Jag vet inte, Ryan.
Varsågod.
Du heter Alex, eller hur?
Håll klaffen.
Hur vet du vad jag heter?
För att du är lik din mamma.
Min mamma är död.
Ja, det har de säkert sagt.
Stick, Alex.
Du håller truten.
Hur får ni el?
Vi har två jättehamstrar som springer i ett hjul under jorden.
Det finns rester i kylen. Varsågod.
Jag har redan ätit upp det mesta av köttet.
Jag har aldrig riktigt uppskattat kyckling, förrän nu.
Om du spränger min ubåt
får jag stora problem med mitt folk.
Ska det få mig att inte spränga den?
Jag är född på den här ön.
De flesta andra
har bara förts hit.
De älskar ön och skulle göra allt för den-
- men de måste tro att de kan ta sig härifrån.
Ubåten får dem att tro det.
- Så du ljuger för dem? - De vill vara här,
men vissa är inte redo att hänge sig helt än.
Men du, John,
har redan gjort det. Och nu står du inför ett val.
Om du tänker efter kan jag visa dig
saker som du väldigt gärna vill se.
Jag ska förklara så att du förstår.
Tänk dig en låda.
Du vet väl en del om lådor?
Tänk om jag sa att det nånstans på ön
fanns en väldigt stor låda.
Och vad du än önskade att det fanns i den-
- så skulle det finnas där när du öppnade den.
Vad skulle du säga om det?
Jag skulle hoppas att lådan är stor nog att önska fram en ny ubåt i.
- Varför är du så arg? - Ni fuskar.
Ni kan kommunicera med omvärlden,
ni har elektricitet och vapen...
Du är en hycklare.
Du förtjänar inte att vara här.
Om du visste vad ön verkligen var
skulle du inte ha kyckling i kylen.
Du har varit här i 80 dagar och jag i hela mitt liv.
Hur kan du känna ön bättre än jag?
För att du sitter i rullstol,
men inte jag.
Stötte du på problem?
Nu ska hon ta mig till ubåten.
Hon har gjort nog. Låt mig göra det.
Du skulle bara sinka mig.
Kom.
John, du bör veta en sak.
Jack och jag har en överenskommelse.
Inom en timme lämnar han ön
i ubåten.
Anomalin slog ut kommunikationerna,
så vi kan inte kontakta omvärlden.
Alltså kan ubåten aldrig återvända.
Vare sig du förstör den eller låter den åka är resultatet detsamma:
Ingen kommer att hitta den här ön.
Du vet väl att han manipulerar dig?
Min pappa gör så.
Han får en att tro att hans idéer är ens egna.
Jag ska tänka på det.
Ubåten ligger längst ner
på kajen.
Förlåt att jag drog in dig i det här.
Du inte är skyldig mig nåt,
men jag måste be om en tjänst till.
Knackar du aldrig?
Du måste släppa
mina vänner sen.
Skulle ett nej hindra dig från att ge dig av?
Dina vänner kom för att rädda dig.
Men du räddar ju dig själv rätt bra.
Det finns inga skäl att ha dem kvar.
Har jag ditt ord på det?
Du har mitt ord.
Jag släpper dem så snart du har lämnat ön.
Då var det väl dags.
Tack för att du håller
vad du lovat, Ben.
Stanna!
Upp med händerna. Ner på marken.
Vad gör du här, John?
Förlåt mig, Jack.
För vad då?
Vad har du gjort?
Säg att du inte gjorde det.
Säg att du inte dödade grabben.
Skulle jag ligga bakom Peters död?
Jag säger åt dig att lämna hans mor och i nästa ögonblick dör han.
Varför skulle jag döda Peter?
Jag är inte rädd för nån rikemansunge.
Vad gör du här, då?
Jag sa ju åt dig
att lämna stan.
Jag ska vara ärlig, John.
Jag lämnade henne inte. Jag ville hitta nåt sätt
att få pengar först.
Men så hände det här.
Peter dog och allting gick åt fanders.
Hon bröt ihop
och ställde in bröllopet.
Det finns inget att tjäna på det nu.
Jag är en bedragare, ingen mördare.
Ställde hon in bröllopet?
Hon klarade inte av det, sa hon.
Så om jag ringde henne nu
skulle hon säga det?
Telefonen står där, John.
Det här är inte vad ni vill höra,
men er far är borta.
Han flydde till Mexiko efter ert...
möte och försvann.
Jag beklagar, men han kan vara var som helst i världen nu.
Det räcker. Mr Locke måste jobba.
Vi säger till om nåt händer.
John, John, John...
I dag har vi en stor dag framför oss, min vän.
Dags att kliva ur sängen.
Nej, jag vill inte.
De flesta har problem med den i början.
Men du vänjer dig.
Nej, snälla. Jag kan inte...
Du föll åtta våningar och överlevde.
Jag vill inte höra vad du inte kan.
Det kommer att ordna sig.
Så där, ja.
Det var väl inte så illa?
Jag är strax tillbaka.
Nu har du ställt till det, John.
Du behöver inte låtsas vara besviken.
Du ville att det skulle hända.
Du lät sprängdegen ligga kvar,
för du ville att jag skulle göra det.
Lås upp handbojorna, Richard.
Tänker du göra nåt dumt?
Nej.
Kommer du ihåg när du sa
att jag inte förtjänade att vara här?
Jag stod med Jack
och tänkte att jag måste hindra honom från att åka.
Att låta honom åka vore ett tecken på svaghet.
Folk skulle veta det.
Det skulle innebära slutet för mig.
Men att döda honom...
Det vore fusk.
Mitt folk hörde mig ge ett löfte och att bryta det
skulle också innebära slutet för mig.
Och så kom du marscherande ut ur djungeln, John...
...för att se till att min dröm besannades.
Du ska väl inte börja prata om den magiska lådan igen?
Nej, John.
Jag ska visa vad som fanns i den.
När jag frågade om olyckan gjorde ont
missförstod du mig.
Självklart svider det lite när man
landar på rygg efter ett sånt fall.
Jag menade inte den fysiska smärtan.
Undrade du om jag blev ledsen?
Nej,
jag ville veta hur det kändes att din egen far försökte mörda dig.
Du sprängde ubåten på grund av honom.
Du är rädd för honom,
och här kan han aldrig hitta dig.
Vad vill du mig?
Jag vet inte hur-
- men du tycks ha nån sorts kontakt med ön.
Det gör dig väldigt viktig.
Du vet inte vad du pratar om,
men med tiden kommer du att förstå mer.
Så vad vill jag dig?
Jag vill hjälpa dig, John.
Varför då?
För att jag sitter i rullstol, men inte du.
Är du redo att se det?
Pappa?