Tidligere i Lost.
- Det er vores navne. - Hvor er Jacob?
- Hvorfor står mit navn der? - Jeg ved det ikke.
Jeg måtte have dig og Jack så langt væk fra templet som muligt.
Der er noget på vej dertil.
Noget slemt.
- Der er stadig tid. - Ikke for mig.
- Hvor er Jarrah? - Jeg har det fint, tak.
- Hvor er han? - Efter at have dræbt Dogen,
- tror jeg ikke, han vil med os. - Hvem er Dogen?
- Lederen af templet. - Og hans tolk.
Han stod foran deres lig med en blodig kniv, så jeg er sikker.
- Du sagde, det var sikkert i templet. - Det fik jeg at vide.
Hvad så med stranden? Der hvor vi begravede Locke, og hvor de boede.
- Nogen der har en bedre ide? - Nej, vi tager stranden.
Af sted!
...Og det var på denne ø, alting ændrede sig.
Alting stod endelig klart.
Elba...
Der hvor Napoleon stod overfor sin største udfordring.
Landsforvisning var ikke hans værste skæbne.
Det altødelæggende for ham, var tabet af hans magt.
Han beholdt sin titel som kejser, men uden hans magt, var det meningsløst.
Han kunne ligeså godt være død.
Husk kapital 5 og 6 til i morgen.
- Inspektør Reynolds, godmorgen. - Kom med mig.
Linus, der er lavet nogle ændringer i timeplanen, -
- så jeg skal bede dig stå for eftersidningerne efter skole.
Hele ugen faktisk. Nedskæringer, krise, du kender det. Nogen må arbejde dobbelt.
- Men hvad med historieklubben i dag? - Der er fem elever i den klub. De overlever.
- Burde vi ikke støtte de ambitiøse? - Det handler mere om dig.
Så føler du, der er brug for dig. Nu er der desværre brug for dig til eftersidning.
Tak for din forståelse, Linus.
Det er faktisk dr. Linus.
For satan da. Den er ødelagt!
Formaldehyd er problemet. Man får ikke en skid ud af det.
Hvis vi bare havde nogle forklæder, så ville de inkompetente elever ikke -
- være skyld i, at jeg skal have nyt tøj. - Nedskæringer.
Kunne Reynolds ikke give lidt kærlighed til videnskaben.
Jeg har med kemiudstyr at gøre, der stammer tilbage fra 1950'erne.
Inspektør Reynolds styrer det. Han har glemt, hvad folkeskolen handler om.
- Vi får sommerferie men en lortepension. - Nej, tage sig af børnene.
- Okay, bare drøm videre. - Du har givet op, men det gør jeg ikke.
Måske burde du blive inspektør.
Det siger vikaren.
- Hvad mener du med det? - Det lyder til, du holder af stedet.
Hvis ham, der bestemmer, ikke gør det, er det måske tid til at skifte.
Jeg værdsætter din medfølelse, men hvem skulle lytte til mig?
Jeg lytter.
- Fortæl mig, hvad det uhyre var. - Det, der dræbte hendes venner...
Og Jacob, ikke? Det dræbte også ham.
- Ja, selvfølgelig også ham. - Selvfølgelig?
Du er Miles Straume, ikke? Du taler med de døde.
Ikke teknisk set. Jeg kan fortælle, hvordan folk døde, -
- og forstå deres sidste tanker, men jeg skal være ved deres kroppe.
Dette er tilbage fra Jacobs krop.
Så sig mig, hvordan døde han?
- Linus dræbte ham. - Hvad? Det er ikke sandt.
Er du sikker?
Han stod foran Jacobs lig med en blodig kniv, så jeg er sikker.
Tak for det.
Jacob var det nærmest som en far for mig.
Vi må finde noget værktøj og arbejde på noget ly.
Resten af jer, kan se hvad der er af mad og tænde et bål.
Ja, et bål løser alt.
Er der noget jeg kan gøre?
Han er meget ustabil. Miles prøvede endda at bestikke mig engang.
Du er god til at finde venner, hva?
Jeg har lavet kalkun, med tranebærsaucen du så godt kan lide.
Nu er det ikke noget af det der SuperBest kød, vel?
Nej far, det er økologisk. Jeg prøver at holde dig sund.
Det løb er kørt. Hvordan var arbejdet?
Jeg har en ph.d. i moderne europæisk historie.
Alligevel sidder jeg og babysitter eftersiddere.
Det værste er, at når jeg ser på dem, kan jeg ikke lade være med at tænke på,
- at jeg måske er en større taber end de er.
Det var ikke det liv, jeg ønskede for dig, Ben.
Du skulle have så meget mere.
- Det ved jeg. - Det var derfor jeg meldte mig til det
- skide Dharma Initiative, tog dig til øen. De var gode mennesker.
Klogere end jeg nogensinde bliver.
Forestil dig hvor anderledes vores liv ville være, hvis vi var blevet.
Ja, vi ville være levet lykkeligt til vores dages ende.
Jeg mener det alvorligt, Ben. Hvem ved, hvad du kunne være blevet til.
- Føles det bedre? - Ja, tak.
- Alex? - Dr. Linus.
Hvor blev du af i dag? Vi måtte aflyse historieklubben.
Det er jeg ked af. Jeg skulle have sat en seddel på døren.
Vi må udsætte klubben. Jeg har eftersidderne hele ugen.
- Hvad har du gjort? - Rektor Reynolds har bedt mig tage den.
Jeg skal til prøve på fredag. Jeg havde regnet med timerne.
Okay. I morgen tidlig klokken 7, i biblioteket. Du tager kaffe med.
Tak.
- Du er den bedste, dr. Linus. - Det er en fornøjelse, Alex.
Undskyld mig, hvor længe skal vi være her?
Det har jeg sagt, jeg ved det ikke.
Jeg skal finde min mand.
Tro mig, det vil jeg også. Jeg ved bare ikke, hvor jeg skal lede.
- Hvad vil du Jin? - Dit efternavn er Kwon.
Det er hans også. Jeg ved ikke om jeg skal beskytte dig, ham, eller jer begge.
Beskytte os? Hvad snakker du om?
I er kandidater. Til at afløse Jacob.
- Afløse ham? I hvad? - Hvis du er udvalgt, finder du nok ud af det.
Vent, du sagde kandidater. Hvor mange er der?
Der er kun seks tilbage.
Kom nu, vågn op.
Lad os komme af sted.
- Vi kan nå til templet inden solnedgang. - Jeg er sulten. Lad os spise først.
- Vi kan spise på vejen. - Hvad skal du nå?
- Måske skulle vi tage os god tid? - Hvorfor?
- Fordi... - Jeg smutter, Hurley. Skal du med?
Det er denne vej.
- Nej, vi kom herfra. - Ja, men det var en fejl.
Det her er hurtigere. Tro mig. Det er lige rundt om hjørnet. En genvej.
- Nej, det er ikke. - I tager begge fejl.
Templet er den vej.
Hvor kom du fra?
- Du ville ikke tro det. - Prøv mig.
Ikke endnu. Hvis i skal til templet, er det denne vej.
Stoler du på ham?
I det mindste prøver han ikke at trække tiden.
Når du er færdig i biblioteket, så giv mig en hånd med at hente brænde.
Kigger bare efter noget nyttigt.
Hvad folk ikke tager med på ferie.
Oceanic...
Jeg husker det fly knække i to, som var det i går.
- Du lyder nostalgisk? - Ja, måske er jeg.
Jeg skulle have fløjet det. Oceanic 815.
- Hvorfor gjorde du det ikke? - Jeg sov over mig.
Forestil dig, hvor anderledes det havde været, hvis uret havde ringet.
Hvor meget anderledes havde det været? Øen fik dig hertil alligevel.
Gå.
- Okay, vent. Du behøver ikke... - Stop!
Ned på jorden! Ansigtet nedad!
Hvad laver du?
Hvis det handler om, hvad Miles sagde...
Saml den op.
Saml den op og begynd at grave.
- Grave hvad? - En grav.
- Til hvem? - Du dræbte Jacob.
Den er til dig.
Du kan godt. Det ved jeg.
Udvidede Lord Cornwalls magt som guvenørgeneral.
Meget flot. Vi går videre til invasionen i 1813.
På det tidspunkt, strak Østindiens handlekraft til hele Indien, på nær...
- Jeg ved det ikke! - Det er okay, det er bare en prøve.
Bare en prøve? Det er hele mit liv, dr. Linus.
- Nu overdriver du lidt. - Gør jeg?
Mor har to jobs, bare for at betale husleje. Hvordan skal jeg betale for universitetet?
Hvis jeg altså kommer ind.
Du er en af de kvikkeste elever jeg har haft, jeg er ikke bekymret for din fremtid.
- Seriøst? - Ja.
Hvad kan jeg gøre, for at hjælpe? Jeg kan skrive en anbefaling.
Jeg skal bruge en, der har gået der. Den perverse Reynolds er den eneste jeg kender.
Undskyld mig. Perverse?
Glem at jeg sagde det.
- Jeg var bare vred. - Alex...
- Har rektor Reynolds gjort noget? - Hvad? Føj. Nej.
- Nej, det er ikke det. - Hvad er det så?
Hvis jeg fortæller det, lover du, at det bliver mellem os?
Selvfølgelig. Det lover jeg.
Jeg var hos sygeplejersken for et par måneder siden med noget maveonde.
Jeg var bare derinde for at få lidt søvn. Da jeg så vågnede igen,
- var rektor Reynolds i det andet rum. Sygeplejersken må have glemt mig.
De... Du ved. Gjorde det.
I rummet lige ved siden af mig. Hvor de giver børn høretest.
- Er det ikke bare ulækkert? - Jo.
- Dr. Linus, du siger ikke noget, vel? - Nej. Et løfte er et løfte.
- Skal vi fortsætte? - Ja.
Det er sgu da godt, du ikke skal leve af det der.
Jeg har ikke travlt.
Jeg har taget lidt mad med til dig.
Håber du kan lide grønne bønner og bananer, det er hvad vi har.
Jeg er ikke rigtig sulten.
Det styrer du selv.
Miles, kan du huske, da du bad mig om $3,2 millioner?
Vil du stadig have dem?
Hvad vil du gøre? Skrive en check på bananbladet her?
Jeg kan få os af øen her. Når jeg kommer herfra, har jeg et stort netværk, som skaffer de penge.
Du skal bare slippe mig løs.
Hvad skal jeg med dine penge, når Paulo og Nikki blev begravet levende,
- med diamanter til en værdi af $8 millioner?
Jeg kan ikke forstå, at du bare vil lade stå til.
Ilana dræber mig, fordi jeg dræbte Jacob.
En mand der var ligeglad, med at blive dræbt.
- Han var ikke ligeglad. - Undskyld mig?
Helt indtil det sekund kniven gik gennem hjertet, håbede han, at han tog fejl af dig.
Han tog ikke fejl.
Grav!
- Så du rejser ikke gennem tiden? - Nej.
Men du så også sådan ud for 30 år siden. Hvordan er det muligt?
- Det er svært at forklare. - Som en terminator-ting?
- Er du en cyborg? - Nej, det er jeg ikke.
- Vampyr? - Jacob gav mig en evne.
Jacob? Hvad ved du om ham?
Jeg ved, at han er død.
Jeg synes du sagde, at vi gik til templet?
- Jeg løj. - Hvorfor?
Fordi alle i templet er døde.
Hvad mener du? Hvad skete der?
Jeg er ikke sikker på, hvad der er sket. Men jeg kommer lige derfra.
Der var ingen overlevende.
Hvad med vores venner? Sayid, Kate?
De var der ikke. De er måske sluppet levende derfra.
Det eneste jeg ved, er at hvad end i leder efter ved templet, er det væk.
Du ville ikke gå tilbage. Kendte du til det her?
- Jacob hentydede til det. - Har du snakket med Jacob?
Hvad end han sagde, er løgn.
- Hvor skal du hen? - Der er noget jeg skal.
Hvad er det?
Dø.
Hey, har du et øjeblik?
Ja. Kan lige så godt give dem alle sammen -3.
Fortæl mig lige, hvor svært det er, at kende forskel på en slægt og art.
Hvad vil du?
Du er ret god til computere, ikke?
Noget siger mig, at du ikke ville stå der, hvis ikke du allerede vidste det.
Kunne du, hypotetisk, få adgang til en andens e-mail, uden deres viden?
Ja, det kommer an på hvilken slags.
Lad os sige på universitetet. Hypotetisk.
- Hvis? - Sygeplejerske Kondracki.
- Kim? Hvorfor? Er du lun på hende? - Nej, jeg er bare...
Jeg er bare nysgerrig omkring hendes korrespondance.
Med hvem?
Okay. Det er fint.
Jeg henvendte mig ikke til dig. Du henvendte dig til mig.
Jeg har ikke tid til at lege 20 spørgsmål.
Du kan enten fortælle mig hvad du har gang i.
Eller du kan lade mig blive færdig med,
- at evaluere mine opgaver. - Okay. Okay.
Jeg har grund til at tro, at hun er involveret i et personligt forhold med rektor Reynolds.
Du spiller højt spil.
- Du går efter hans job, ikke? - Vil du hjælpe mig, Leslie?
- Jeg vil have en god plads. - Undskyld?
Jeg vil have Lamurs plads på parkeringspladsen, ved siden af ahorntræet.
Ikke under træet, ved siden af træet. Så får jeg skyggen fra træet.
Og jeg vil have noget nyt udstyr herinde. Er det en aftale?
Du har narret mig, med den vest. Linus, du er en ægte morder.
Har du været her før?
Ja.
Al den tid jeg har været på øen, er det første gang jeg vender tilbage.
Jack? Hvor er du?
Jeg er herinde.
Lad være med at åbne den. Der er dynamit i.
- Det er mega usikkert. - Jeg ved det.
Det gjorde dr. Arzt også. To dage senere, tørrede jeg ham af min trøje.
- Det er på tide at komme af sted. - Nej, ikke endnu.
Han åbner en kiste med dynamit og han sagde han ville begå selvmord.
- Det kan jeg ikke. - Hvad?
Hvor meget jeg end vil, så kan jeg ikke.
Derfor beder jeg jer gøre det for mig.
Hvad snakker du om?
Jeg snakker om, at Jacob rørte mig.
Når Jacob rører dig - det ses som en gave. Selvom det overhovedet ikke er det.
Det er en forbandelse.
Seriøst! Nu går vi!
Hvorfor vil du gerne dø?
Jeg viede mit liv, længere end du kan forestille dig.
For en mand der fortalte mig at alt skete af en årsag.
At han havde en plan, en plan jeg var en del af.
Og når tiden var inde, at han ville dele det med mig.
Nu er den mand borte. Så hvorfor vil jeg dø?
Fordi jeg lige fandt ud af, at hele mit liv har været ligegyldigt.
Hvis jeg selv tænder den, vil det ikke virke. Men du kan tænde den for mig, Jack.
Jeg har lavet lunten lang nok til at du kan nå at komme ud.
Jack, sig ikke, at du rent faktisk overvejer det.
Hvis han vil dø, kan vi ikke stoppe ham.
Tak.
Lad os snakke.
Jack! Vi skal væk. Manden er skør.
- Gå du bare i forvejen, vi skal nok klare den. - I sprænger i luften!
Jeg skal snakke med ham.
- Gå nu bare. - Nej, jeg går ikke uden dig.
Hurley, jeg klarer mig.
Når du skifter mening, er jeg et par kilometer herfra.
- Du burde gå med ham, Jack. - Nej, Richard.
Så dør du.
Jeg tror ikke, at nogen af os dør.
- Hvorfor tror du ikke det? - Jeg kommer fra et fyrtårn,
- hvor mit navn var graveret i træ, på et hjul som vendte et spejl,
- som reflekterede billedet af det hus, jeg voksede op i.
Jacobs fyrtårn.
Han fik Hurley til at få mig derud, for at se det spejlbillede.
Af uvisse årsager, skulle jeg vide, at han har overvåget mig siden jeg var barn.
Hvorfor?
Jeg aner det ikke.
Jeg tør vædde på, at hvis han har gjort sig så umage,
- at han førte mig til øen af en årsag,
- er det ikke er at sprænge i luften sammen med dig.
- Det er en stor risiko at løbe. - Ja.
- Hvad hvis du tager fejl? - Det gør jeg ikke.
Vil du prøve med en anden?
Du lader til at have alle svarene. Hvad så nu?
Vi går tilbage til starten.
Goddag Ben.
Hvad laver du her?
- Aflægger besøg. Hvad laver du? - Jeg graver min egen grav.
- Hvorfor? - Fordi du overtalte mig til at dræbe Jacob.
Kan du se kvinden derovre, der spiser en mango?
Hun er hans livvagt og hun ved hvad jeg gjorde.
Så nu får du din vilje, for hun vil dræbe mig.
Jeg ønsker dig ikke død, Ben.
Jeg gik tilbage til statuen for at hente dig,
- men du var allerede gået. - Hente mig? Til hvad?
Jeg samler en gruppe, der forlader stedet her for evigt.
Men når vi er taget af sted, skal der være en leder på øen.
Mig?
Jeg kan ikke komme i tanke om nogen bedre egnet.
Det virker bare ikke så sandsynligt, under disse omstændigheder.
Hvordan skal jeg slippe væk fra...
Kom over på den anden ø, til Hydra.
- Der vil vi være. - Hun kommer efter mig.
200 meter inde er der et træ i åbningen, med en riffel stående op ad.
Hvis du tager af sted nu, kommer du først, og har fordelen.
Men tøv ikke. Det gør hun ikke.
Vi ses snart, Ben.
Kom ind.
Linus, jeg har ikke tid til at høre på dine klager over eftersidning.
Det er ikke derfor jeg er her. Jeg vil bede dig læse noget.
Hvis det er et forsøg på at genoplive din lille klub...
Det er 30 e-mails som dækker over en tre-måneders periode.
Det er ret ophidsende ting, hvilket ville være fint i privat.
Men de ser ud til at beskrive episoder, som har fundet sted på skolens område.
Episoder som, ledelsen nok ikke vil synes godt om. For slet ikke at nævne din kone.
Hvad vil du have?
Dit job. Du siger op, af personlige årsager, helbredet. Det er dit valg.
Men i din opsigelse, anbefaler du mig som din afløser til ledelsen.
Det ironiske i det hele, er at de respekterer dig så meget, at jeg får jobbet.
Så, har vi en aftale?
Linus, må jeg læse dig en e-mail?
"Kære rektor Reynolds, jeg ville sætte pris på, hvis De ville skrive en anbefaling,
- til Yale på mine vegne. Det vil betyde meget for mig. Mvh Alexandra Rousseau."
Det er det sjove ved anbefalinger. De virker begge veje.
Så nu har du bolden igen.
Du kan udføre dit lille stunt. Gå efter mit job, mit skrivebord.
Men det vil have konsekvenser, jeg smadrer frøken Rousseau.
Og hendes fremtid. Er mit job, min magt, så vigtig for dig?
Hvad siger du, dr. Linus?
Smid det! Smid våbnet!
Hvad venter du på?
- Jeg vil gerne forklare. - Forklare hvad?
Jeg vil forklare, at jeg ved hvordan det føles.
Du har ingen anelse om hvordan det føles.
Jeg så min datter Alex dø foran mig.
Og det var min skyld.
Jeg havde en mulighed for at redde hende,
- men jeg valgte øen...
Før hende.
Det hele for Jacobs skyld.
Jeg ofrede alt for ham...
Og han var ligeglad.
Ja, jeg stak ham. Jeg var så gal. Forvirret.
Jeg frygtede at miste, det eneste der har betydet noget for mig. Min magt.
Men det, der i virkeligheden betød noget, var borte.
Jeg er ked af, jeg dræbte Jacob. Jeg forventer ikke at du tilgiver mig.
For jeg kan aldrig tilgive mig selv.
Hvad vil du så have?
Bare lad mig gå.
Hvor vil du tage hen?
- Til Locke. - Hvorfor?
Fordi han er den eneste der vil vide af mig.
Det vil jeg også.
Jeg kom bare for at takke rektor Reynolds.
Han har skrevet den mest utrolige anbefaling.
Det er da vidunderligt.
Havde du noget med det at gøre?
Jeg havde troet han ville skrive nogle pæne ord,
- men det er helt vildt. - Nej, det var ikke mig, Alex.
Men jeg har altid sagt, at du har været en god elev.
Det er der tydeligvis andre, der også mener.
Linus, hvad fanden laver du på mit kontor?
Afleverer eftersidningsskemaet, som du ønskede.
Bare smid det på skrivebordet.
- Ses vi i historieklubben? - Når den kommer op at køre igen?
Vi er oppe at køre igen, Reynolds fandt en anden til at tage eftersidninger.
- Er det ikke rigtigt? - Jo, det er det.
Jamen, så ses vi klokken fire.
- Hey, gjorde du det? - Nej.
Nej. Nej? Nej, vent.
- Hvad med min parkeringsplads? - Du kan få min.
- Kan jeg hjælpe? - Du må gerne hjælpe med presseningen.
Der er folk på stranden. Skal vi stoppe?
- Nej, fortsæt som planlagt. - Javel hr. Widmore.
Tekster af: CAKEMANiA And that's the way the cookie crumbles.