Iepreikšējās sērijās...
Es domāju, ka tu esi bezrūpīga māte.
Gabijai tika aizskarta.
Vai tu to tiko pateici manā sejā?
Es azivēru durvis, lai prasītu
vai tu negribētu kļūt par jauno vica prezidenti.
Linete izvēlējās neminēt grūtniecību.
Tev ir jāpaliek skolā.
Suzana centās aizsargāt Džūliju.
Tu mani sašāvi!
Tas ierocis ir zem mūsu īstā vārda.
- Es gribu zvanīt policijai. - Nu, tikai...
Un Andžijai vajadzēja turēt savu noslēpumu.
- Galvenais ceļš visā garumā. - Tas ir labs arguments.
Brī Hodžai bija problēma.
Viņa negribēja iemīlēties Karlā.
Viņa bija neapmierināta ar viņa pieklājību pie galda...
Kas?
Viņa persionālo ētiku...
Ko?
Un viņa šaubīgo aci.
Kas?
Nē, Brī negribēja ieķerties Karlā Meijerā,
Un viņa savā sirdī zināja,
ka viņa jau sāka.
Un tāpēc arī viņa zināja,
ka ir pienācis laiks...
Mums ir jāaprunājas.
Aiziet.
Ko tu tā skaties? Tu mani pamet?
Karl...
Ak, mans Dievs. Tu mani pamet.
Mēs abi zinām, ka tas nevar turpināties mūžīgi,
tāpēc izbeigsim to tagad, kamēr neviens vēl nav sāpināts.
Bet iet tik labi.
- Es jūtu, ka mēs paliekam tuvāki. - Mēs paliekam.
Un tā ir problēma.
Kad es piekritu būt tava mīļotā,
es jutos diezgan pārliecināta, kad mans nicinājums pēc tavs vūlgaritātes
un taviem trūkumiem, un ka tam
nebūs nekāda iespēja satuvināties.
Bet pret visiem iemesliem, tas notiek.
Es negribu iemīlēties vīrietī,
kurš pat man varbūt nemaz nepatīk.
Man prieks, ka cenšamies viensotru nesāpināt.
Lūdzu, nepadaram to vēl grūtāku, kā tas varētu būt.
Labi. Ja saki, ka esam beiguši, tad esam.
Es biju gribējis nogaidīt vēl ilgāk,
varbūt pie vakariņām vai kur citur.
Es domāju, ka tagad tā ir tāda šķiršanās dāvana.
- Es nevaru. - Atver to.
Tā ir skaista!
AK, un uz tās ir gravējums.
"Manai mīļajai... Irēnai"?
Irēna bija mana vecmāmiņa.
Mans vectēvs to viņai iedeva
pirmajā kāzu jubilejā.
Tākā viņai nebija mazmeitu, viņa to iedeva man.
Viņa teica, "kādu dienu tu atradīsis
perfekto sievieti, kam to iedot," un viņai bija taisnība.
Es zinu kā tu jūties.
Es arī nebiju plānojis tevī iemīlēties.
Un es tevi nevainoju,
ka gribi doties pa citu ceļu.
Un ja tas ko dod...
Es tevi mīlu.
Un tajā momentā,
Brī zināja, ka ir pienācis laiks pamest savu mīļoto...
Un tas pagāja.
Anna Pētersone
bija Fairvievas sākumskolas direktore,
Un viņa ticēja noteikumiem.
Viņa tos izmantoja, lai mācītu higiēnu,
lai kontrolētu uzvedību
un ieviestu kārtību.
Jā, Misis Pētersone ticēja noteikumiem.
Viņa arī ticēja,
ka tie, kas tos nepilda ir jāsoda.
Labi, viss filmējas.
Vai ir pirmie vārdi, ko tu gribētu
pateikt, pirms tava meita veic skatuves debiju?
Lai Dievs stāv mums klāt.
Gabij, Džuanita to redzēs.
Ak, tici man tas nebūs videomateriāls, ko tu gribēsi paturēt.
Nu, piedod. Es centos ar viņu strādāt
Bet tev vajadzētu zināt, ka tavai meitai vispār nav talanta.
Viņai ir tikai 7. Cik tad slikti var būt?
Nu, es jau izskatījos cauri programmai,
lai varētu izvēlēties bērnu, kuru šovakar varētu uzskatīt par mūsējo.
Man patīk Peidža Grovere. Es būšu viņas mammīte.
Mans vārds ir Mails Standišs.
Mēs esam atnākuši, lai ar jums dalītos.
Un lai pateiktos par visām šim jaunajām zemēm,
kur mēs esam brīvi no vaģāšanas.
- Kura ir Peidža Grovera? - Kuš, kuš.
brīvi no vaļģāšanas.
- Mēs esam brīvi no... - Vajāšanas!
Lasi uz kukurūzas! Es to uzrakstīju uz kukurūzas
Va-ģāšja... jāšķņ... Bļ--
Tajā brīdī,
Džuanita pateica 4 burtu vārdu...
pirmo reizi savā mūžā.
To gan es nerakstīju uz kukurūzas.
Tikai apsoli man
ka tu neizdzersi par daudz un atkal neuzmāksies man
kā tu to izdarīji pagājušo nedēļu pie Bergmiem.
Tu teici, ka negribi, lai mūsu draugi
zina, ka mums ir laulības problēmas.
Jā, bet tev jau nav jālien virsū, lai pierādītu, ka viss ir kārtībā.
- Man nepatīk publiskas pieķeršanās. - Es zinu.
Bet tagad tās ir vienīgās, ko es varu dabūt.
Piedod, ka nokavējām, Maik.
Ak, tas nekas, nāciet iekšā.
Ak, mans Dievs. Es nespēju tam noticēt.
Tas ir tikai pīrāgs, Suzan. Tādus jau es te esmu nesusi.
Nē, tā piespraude, ko tu velkā.
Tā... tā ir mana.
Kā lūdzu?
Karls to man iedeva pirms pāris gadiem. Vai varu to apskatīt?
Es nevaru apstrīdēt, ka tā ir līdzīga, Suzan,
bet tā pavisam noteikti nevar būt tieši tā pati.
Nē, jā! Rekur gravējums.
Viņa vecmāmiņai Irinai! Maik!
Tā ir tā pati piespraude, ko es pazaudēju pirms desmit gadiem.
Tu teici, ka to pazaudēji?
Jā. Toreiz, kad es un Karls šķīrāmies.
Vienudien tā vēl bija uz mana mētēļa, bet nākamajā... prom.
Es nekad neuzzināju, kur tā palika.
- Sveiki, visiem. - Nu, tagad mēs zinām.
Prieks tevi redzēt.
Ei, Karl atnāc.
Tu tam neticēsi.
Brī atrada tavs vecmāmiņas piespraudi.
- Ko? - Jā, to ko Suzana pazaudēja.
Kas par jokainu sagadīšanos.
Kur tu to dabūji, Brī?
Viņa to nopirka. Nu tā es spriežu.
Njā, tajā mazajā antīko lietu veikalā
- Uz Pērļu ielas. - Jā, noteikti,
tas kurš to atrada to tur pārdeva.
Vai atceris cik dusmīgs tu biji, kad es to pazaudēju?
- Viņš tiešām uz mani kliedza. - Tu uz viņu kliedzi?
- Es to nevarētu saukt par kliegšanu. - Nedaudz jau var.
"Kā tu varēji pazaudēt manas vecmāmiņas piespraudi?!
- "Tas bija ģimenes lepnums!" - Neticami.
Jā, ka tā varēja uzrasties pēs visa šī laika.
Nu, man ir prieks, ka to varu adot atpakaļ īstajam īpašniekam.
Ak, tā ir tava. Tu to nopirki.
Ak, es taču to nevaru vilkt
zinot, ka Karls to tev iedeva.
Nu tad cik tā maksāja? Es atlīdzināšu.
Nevajag mīļā. Tici man nebija jau tik dārgi.
Mums viņš ir jādabūn iekšā.
- Kušš. Tikai turies... - Labi. Tikai mierīgi.
Kur mēs varam dabūt pankūkas?
- Kas. Jēziņ. - Uzmanīgi. Uzmanīgi.
- Viss labi, viss labi. - Kušš.
Porter Dieva dēļ,
cilvēki te cenšas aizmigt!
- Tom? - Sveika mīļā.
Ko tu te dari?
Es domāju, ka tu bibliotēkā mācīsies.
Mēs mācījāmies, un pēc tam,
es puišiem pateicu, ka aizbruaksim uz pankūku ēstuvi.
Bet vieta.... Bija slēgta.
Ak, un tāpēc mēs uz tās mājas uzčurājām.
Dod pieci, T-Skavo! Jo!
Tu esi piedzēries.
Es lūdzos atvainošanos.
Viņš ir piedzēries. Es emsu skaidrā.
Vai jums ir izlietne?
Kas tajā bibliotēkā bija, minimums trīs dzērieni?
Nu pec bibliotēkas, mēs aizgājām uz bāru,
un viņi sāka spēlēt to alus spēli.
Nu, es tikai uztaisīšu pāris pankūkas
- un no rīta aizvedīšu viņus mājās. - No rīta?!
Vai varu ar tevi aprunāties, T-Skavo,
tālāk no šiem alus ponga spēlētājiem?
Patiesībā viņi zaudēja un tas jau bija kā sods--
Man vienalga. Šonakt viņi te nepaliks.
Nu taču. Pasties uz Nīdermaijeru.
Es taču nevaru viņu vest mājās pie tēva un mātes.
Tu jau zini, kādi ir vecāki.
Protams, ka zinu! Mēs arī esam vecāki.
Paklau...
Es saprotu, ka gribi, lai bērniem tu patīc,
lai viņi tevi var kautkur ievēlēt,
bet tu neēj atpakaļ uz skolu,
lai piedzīvotu otro jaunību! Viss ir viss.
Labi. Labi. Es tevi sapratu.
Es arī dzirdu. Vai negribat nedaudz klusāk?
Kā par sodu,
Džuanita uzzīmē vēstuli ar atvainošanos
katram klasesbiedram un vecākam, kas dzirdēja...
To vārdu.
Tas liekas godīgi.
Un protams, viņai netiks atļauts
piedalīties pārējās divās lugās.
Protams.
Un viņa arī tagad ir dežurante
- nākamās divas nedēļas. - Pilnībā.
Nu, ne tika ātri.
- Piedodiet? - Nu taču Misis Pētersone.
Atvainošanās vēstule? Labi.
Izņemt viņu no lugām?
Viņa to būtu pelnījusi arī balstoties uz viņas tēlošanu vien.
Bet neiesim pāri robežām.
Misis Solisa šijai skolai ir nulle iecietības politika,
kad runa ir par šādu attieksmi.
Un mēs to respektējam, vai ne mīļā?
Neiejaucies, mīļais.
Jums vajadzētu uzmest aci vēlvienreiz uz to politiku.
Džuanita nedaudz apjuka. Tas jau nebija domāts tīši.
Nav jau tā, ka viņa kādu būtu nogalinājusi.
Mani likumi paliek.
Ja nevari izdarīt laikā, nepastrādā noziegumu.
Kas ir šī, Šavshanka sākumskola?
Šī skola nav vainīga.
Ja gribat to vainot,
jums vajadzētu padomāt par savu bērnu audzināšanu.
- Es būtu gribējis, lai jūs to nesakāt. - Kā lūdzu?
Nu, Džuanita to vārdu kautkur jau iemācijās.
Un jūs sakāt, ka es to viņai iemācīju?
Nē, es esmu pārliecināta, ka to viņai iečukstēja vējš.
Ļaujiet man ko jums teikt, Misis Pētersone.
Es Džuanitu izņemšu
ārā no šīs sasodītās, sasodītās skolas!
Ejam, Karlos. Āa.
"Sasodītās", ja?
Tik žēl, ka Džuanita te nebūs,
lai to atkal pateiktu nākamajā lugā.
Ak, jā? Tad man ir jums, kas sakāms--
...un zirgs uz kuru jūs jājat!
Nešauj. Tā esmu tikai es.
Nomierinies Suzan, tas bija joks.
Vai Maiks ir šeit?
- Viņš strādā. - Velns.
Es gribēju aprunāties ar jums abiem, lai atvainotos.
Pēdējās pāris nedēļas...
es ļāvu savām emocijām ņemt virsroku.
Esmu pārliecināta, ka tu pamanīji,
ka mana uzvedība bija... Traka.
Tikai... Klīniska loģika.
Nu, tas ir pagājis.
Es negribu, lai starp mums vēl valda naids.
Kad mēs viens otru redzam uz ielas,
es gribu, lai mēs pamājam,
nejau, lai slēptos aiz gružkastēm.
Ak, es neslēpos. Es... tikai nometu atslēgas.
Es gribu tikai to, lai lietas atkal būtu normālas.
Ļauj man spēlēt pokeru ar tevi un meitenēm.
Ja tu uztaisi ballīti, uzaicini mani.
Varbūt jūs ar Maiku mani varētu
paaicināt uz bārbekjū kādudien.
Balstoties uz to, kas noticis,
es starp mums vairs neredzu bārbekjū padarīšanas.
Labi, Suzan.
Es tikai cerēju atkal būt draudzenes
un parādīt visiem cilvēkim, ka viņi kļūdas.
Kādiem cilvēkiem?
Tiem, kuri man turpina teikt,
ka man tevi vajadzētu iesūdzēt, par...
Kā viņi to sauca? "Uzbrukumu"?
Jā, piedod. Kas ir šie cilvēki?
Kaimiņi, paziņas
daži advokāti, kas specializējas tiesiskuma aizstāvībā.
Bet es viņiem teicu, "nē, es nekad nevarētu iesūdzēt Suzanu."
Par spīti visam mēs vēl esam draudzenes.
Bet... Ja tā vairs nav patiesība...
Vēlās brokastis, ja
Maiks un es neēsam īsti tādi bārbekjū cilvēki.
Mums patī labas vēlās brokastis.
Tāpēc... mēs to varētu pamēģināt.
Piedod. Tā bija slikta vārdu izvēle.
Piekrītu. Svētdien ap 11:00?
- Es atnesīšu uzkodas. - Jauki.
Vai tad neēsi priecīga, ka vairs neēsmu traka?
Ak, jā. Tā ir daudz labāk.
Viss beidzies, Karl.
Un šoreiz pa īstam.
Nu taču, Brī.
Tu mani pametīsi dēļ parastas piespraudes?
Nav vaina piespraudei. Tas esi tu, Karl.
Zagt Sūzanas rotasliets
un tad apvainojot viņu, ka tā pazudusi?
Kāds vīrietis to vispār dara?
Bet kā tu varēji būt tik stūlbs un to atkal iedot man?
Vai tu neidomājies, ka viņa to varētu redzēt, ka es to velkāju?
Ei, kad Sūzija un es izšķīrāmies,
viņa zaudēja daudzas lietas.
Es aizmirsu, ka piespraude bija viena no tām.
Tā tu aizstāvies,
ka nozagi tik daudz, ka citi neko vairs neatceras?
Neaizmirsīsim, kam nebija problēmu,
lai izpēlētu lomu ar zagli, lai pasargātu rotaslietas no Orsona.
Es par to neēsmu lepna.
Es pat esmu mazāk lepna, ka
mans aklais libido saka,
ka es saejos kopā
ar morāli bankrotējušu zebiegsti.
- Nu vairs jau nē, mēs esam beiguši. - Paga.
Brī...
Vai tu mani precēsi?
Kā lūdzu?
Es zinu, nav labākais laiks, lai prasītu.
Bet es biju nobijies, ka es varētu nedabūt vairs tādu iespēju.
Ja tu vispār kāda iemesla dēļ domā--
Nedomā, ka tev vajag atbildēt uzreiz.
Es esmu diezgan pārliecināts,
kāda tagad būtu atbilde. Bet, nu...
- Es mīlu tevi, Brī. - Dieva dēļ, Karl.
Un es būtu pagodināts, ja tu
to vismaz apsvērtu.
- Nē, es neēsmu beidzis.
Vīrietis, kas tev iedeva to piespraudi
tas bija tāds, kāds es biju.
Vīrietis, kāds es esmu tagad, ir nedaudz labāks,
bet tas nav iedomājas, kāds viņš varētu būt kopā
ar sievieti kā tu.
Lūdzu. Tagad gan viss.
- Karl-- - Neko nesaki.
Vienkārši ej, un apdomājies.
- Es gribu tikai teikt-- - Bup, bup, bup!
Vienkārši apdomā.
Es ceru, ka es tevi neiztraucēju.
Es tikai gribu pateikties...
Ak. Vai viss kārtībā?
Tu raudi. Kas noticis?
Nē, nekas. Kas par lietu?
Labi.
Es tikai gribēju pateikt, cik labi darbojas mūsu plāns.
Mūsu plāns?
Jā, tas par to galveno ceļu ar Suaznu.
Es tur tiko biju, un viņai nav ne jausmas.
- Kas tā? - Mana māte.
Ak! Kur viņa dzīvo?
Viņa nedzīvo.
Piedod.
Rīt viņai būtu dzimšanas diena.
Katru gadu šajā laikā es kļūstu nedaudz depresēta.
Tāpēc izejam ārā. Nopirkšu pusdienas.
Tas ir mazākais, ko es varu darīt savai partnerei noziegumā.
- Tev tas ir jāizbeidz. - Ko?
Tas "Mūsu plāns", "Partnere noziegumā".
Tā ir tava darīšana ar Suzanu.
Tu dari, ko tu gribi darīt.
Ak, tu tikai esi sarūgtināta savas mātes dēļ.
Vai zini ko?
Es tev uzcepšu ananāsu kūku.
Labākās zāles pret depresiju!
Es piezvanīju visām privātskolām tuvākajā apkārtnē.
Nepieņem nevienu līdz septembrim.
Nolādēts, Gabij.
Tu nevarēji pagaidīt vismaz līdz vasarai, lai noraktu direktori?
Es neatvainojos. Viņa to bija pelnījusi.
Ja vajadzētu es to izdarītu vēlvienreiz.
Viņa uzbruka mūsu meitai.
Man prieks, ka tu tā rūpējies par Džuanitu,
jo tev būs jāpavada
kopā daudz vairāk laika.
Par ko tu runā?
Es domāju, ka mums nav citu iespēju.
Tev viņa būs jāskolo mājās.
Tas ir smiklīgi. Tu proti jokot.
Mums vajag, kautko, lai pamazinātu spriedzi.
Bet nopietni, ko mēs darīsim?
Nopietini? Mēs pieteiksimies onlainā,
viņi atsūtīs nolikumu, un tu mācīsi.
Voa, voa, voa, pirms te viss kļūst neglīts
tu taču cerams zini, ka es neprotu mācīt.
Tiešām. Dažus vārdus, gan tu mācēji iemācīt.
Es? Un kā ar tevi pašu?
Kas par sūda dienu!
Visa diena ofisā ir tāds sūds.
Es gribu izsist sūdu arā no viņa sūda.
Ak, jā? Un kā ar to, tā sūda friziere
man pilnībā sačakarēja manus stūlbos matus!
Paskat uz mani! Es esmu pilnībā sačakarēta!
Tas stūlbais klients neparakstīja līgumu,
un mēs zaudējām daudz naudas.
Voa! Sūds, sūds, sūds!
Labi, mēs abi esam vainīgi.
- Bet tu viņu skolosi. - Labi,
bet es zinu, kurš šovakar netiks čakarēts.
Kautvai.
Es to čakaru nepiedzīvošu.
- Paldies vēlvienreiz par pīrāgu. - Ņem par labu.
Redzu, ka tu velkā to piespraudi.
Man ir jāsaka, ka tas noteikti bija ļoti jauki,
ka viņš uzdāvināja vecmāmiņas rotaslietas.
Kad jūs bijāt precējušies,
vai viņš tā darīja bieži
- pārsteidza ar mazām dāvaniņām? - Gandrīz vienmēr.
Tiešām?
Jā, protams, pēc laika es saprtu, ka tas
bija tikai par to, ka viņš mani krāpa un jutās vainīgs.
Reiz viņš man atveda ļoti dārgus auskarus
un es raudāju dinām.
Un... Kā tad pēkšņi tāda interese par Karlu?
Es neintresējos, tikai esmu nedaudz ziņkārīga.
Kad tu runā par laulību ar viņu,
runas vienmēr ir par meliem un krāpšanu
un tu nekad nerunā par labajiem laikiem.
Nu, bija arī labie laiki.
Jā, viņš vienmēr labi skūpstijās,
un viņš vienmēr varēja man likt smieties.
Vai zini, ko, patiesība ir tā, ja viņš lūgtos manu piedošanu...
Es domāju, ja tikai vienureiz...
Viņš man teiktu, ka centīsies mainīties...
Ai! Pie velna Karls.
Starpcitu...
Ņem.
Nē, Suzan. Tā ir tava.
Nē, tā ir Karla.
Un vienīgās rotaslietas, kas man būtu jāvalkā, būtu jābūt no Maika.
- Nu ja tu tā gribi. - Un starpcitu, paldies.
Es jūtos labi teikdama pāris labas lietas
par Karla mainīšanos, nu tu saproti.
Nu, bija jauki arī tos dzirdēt.
Lūdzu Gabij. Tas gan ir ļoti vecs.
Tas ir no laikiem pirms sabruka Padomju savienība.
Padomju savienība ir sabrukusi?
Tu taču zini, ko tu dari
ar to mājskološanas lietu?
Ak, Džuanita mācās pirmajā klasē.
Viņa ticēs tam, ko es teikšu.
Eu, tavs telefons!
Patiesība Linet, es neēsmu pārsteigta.
- Par ko? - Nu, es to negribēju teikt,
bet... tu pēdējā laikā esi kļuvusi tāda apaļīga.
Nu, ko es tev varu teikt, Gabij?
Es strādāju ilgas stundas, nevingroju
ēdu daudz neveselīgās pārtikas.
Jā, es nebūtu pārsteigts, ja
viņa kļūtu vēl lielāka.
Vai tev gadījumā nav jāpilda mājasdarbi?
Patiesībā, man no bibliotēkas ir jāpaņem pāris grāmatas.
Labi. Es savākšu.
Uz redzi.
Nopietni, Linet, tu šo svaru vari nomest mēneša laikā.
Nē, Gabij, es patiešām nevaru.
Jā, vari gan, un es tev palīdzēšu.
Ko tu teiktu, ja mēs katru rītu satiksimies 7:00,
un nedaudz paskriesim?
Es nezinu. Tas ir ap to laiku, kad
es sagatavoju bērus skolai.
Linet, tu nedrīksti tā iet tālāk.
Tu zini teicienu
"Jo ilgāk gaidi, jo lielāka pakaļa."
Ja tu atvainosi, man uz to ir jāatbild.
Tas varētu būt vēlviens draugs,
kas zvana, lai pateiktu, ka man ir resna pakaļa.
Es jau cenšos tikai palīdzēt.
Labi. Čau. Mīlu tevi.
Halo?
Nē, T-Skavo tiko aizgāja.
Šī ir L-Skavo. Vai varu palīdzēt?
Pie-Piedodiet. Kāda ballīte?
Ak! Nīdermaijers! Nauda!
- Sveiki Misis Skavo. - Sveiki.
Vai gribat sagriezt arbūzu?
Dievs, es tikai gribu atrast savu vīru
un vest viņu mājās.
- Viņš šeit nav. - Neaizstāviet viņu.
Kāds man zvanīja un prasīja,
kāpēc viņš vēl nav ballītei atvedis alu.
Lieliski.
Nīdermaijer, lūdzu. Tomam ir jānes atbildība.
Viņa alus dienas ir beigušās,
un es neatbalstu viņa jaunos draudziņus,
kas liek domāt, ka tās nav beigušās.
Viņš nav mūsu draudziņš.
Man vienalga. Es tikai gribu zinā, kur viņš ir.
Viņš tiko atnesa alus mucu un aizgāja.
Nu--Paga. Paga!
Ja viņš nav jūsu draugs, tad kāpēc viņš jums pērk alu?
Kāpēc viņš jums mūsu mājās gatavo vakariņas?
- Labi, puikas. - Nē! Ak, nē, nē, nē!
Bez šī arbūza,
visas šīs skaistās meitenes aizies,
un mēs zinām, ko tas nozīmē.
Nē! Nē! Labi! Labi! Mēs pateiksim!
Vecīt, viņai ir mūsu arbūzs!
Toms mums izdara pakalpojumus, jo
mēs viņam iedevām atbildes uz testa jautājumiem.
Viņš špiko no jums?
Nē. Mums ir sakari ar matemātikas departementu.
Mēs dabūnam testus.
Paga, Misis Skavo, vai varam dabūt atpkaļ arbūzu?
- Tu nāksi gulēt? - Tulīt.
Esmu tik nogurusi.
Ā. LAbi.
Nē, nē, nē. Ne jau tik nogurusi
Ā. Labi.
Delfino santehnika.
Nu, njā. Kas tieši par problēmu?
Paklau, šovakar es nestrādāju.
Es--es piestāšu rīt.
Pareizi. Šovakar tu nekur nejiesi.
Protams.
Katrīna pati var salbot savu noplūdi.
Tā bija Katrīna?
Tev tur tagad obligāti ir jāaiziet.
Paklau, es zinu, ka mums ar viņu ir jābūt draugiem,
bet nejau 23:00. Un nejau tad, kad tu esi uzvilkusi šo.
Labi, viņa mūs varētu iesūdzēt.
Viņa par šo mūs nevarēs iesūdzēt.
Tas nav tā, ka mūsu suns būtu uzčurājis uz viņas puķēm. Es viņu sašāvu.
Tāpēc zvani atpakaļ un saki, ka tulīt būsi.
Labi.
Cik tas ilgi tev prasīs?
Es nezinu. Kautkas ir saplīsis guļamistabas vannasistabā.
Guļamistabā?
Sveiks, Maik.
Un, Suzan. Ko tu te dari?
Es atnācu asistēt savu vīru,
lai padarītu darbu uz pusi ātrāku.
Nu, kur tad tavs apsējs palika?
Ak! Es jau jūtos daudz labāk. Paldies.
Jauki! Tad tas nesāp arī, ja izdaru šādi?
Ev, varbūt ķersimies klāt pie īstās problēmas?
Nu, nu, nē.
Patiesībā, tas ir atkritumu smalcinātājs izlietnē.
Bet es domāju, ka problēma ir guļamistabas vannā.
Maik, nopietni,
kāpēc, lai atkritumu smalcinātājs būtu galvenajā vannasistabā?
Nāc uz šejieni.
Tas taisa to trako skaņu.
Nu, viņi ir domāti, lai taisītu traku skaņu.
Ko tu te augšā dari?
Es zināju, ka man tev nevajadzēja uzticēties.
Tu gribēji, lai Maiks te atnāk, un tu censtos viņu savaldzināt.
Tiešām, Suzan.
Tev ir pati jocīgākā domāšana no visiem.
Nu taču. Paskaties uz šo vietu.
Es pat tieku uzkurināta.
Nu es aizdedzināju dažas sveces un izbēru rožu lapas.
Es to daru katru vakaru.
Tiešām?.
Vai tu arī katru vakaru izdzer veselu pudeli šampanieša?
Varbūt man ir maza problēma, skaidrs?
Nē, tev ir liela problēma, Katrīn. Maik!
Nav nekāda iemesla viņu te iesaistīt.
Nu, tu jau saki, ka tu to dari katru vakaru,
un viņš mēdza te pavadīt naktis.
Tad kāpēc nepajautāt viņam, vai šis viss viņam liekas redzēts? Maik!
Maik, man vajag, lai tu uznāc augšā. Maik!
Tulīt pat nāc augšā!
Stop! Stop! Stop! Tie ir pierādījumi!
Liec mani mierā!
Ak, mans Dievs. Burbuļvanna?!
Tagad šī ir slikta Džekija Kollisa novele.
Es gribu, lai tu pamet manu māju.
Katrīn, tev vajag palīdzību.
Ko tu te vispār dari... tu esi slima!
Tu taču nedomā, ka rožu lapiņas un šamapnietis
iedarbosies uz Maiku. Viņš mani mīl!
Nekāp man uz nerviem, Suzan! Es tevi iesūdzēšu!
Zini ko! Dari tā! Iesūdzi mani!
Un tam arī pieskaiti,
ka es tev uzbrūku arī ar zemeni.
Tikai...
Tu kuce!
Traki!
Mēs atkal viņu ienīstam.
Mahoni zvanīja man un teica...
- Tu zini par špikošanu? - Njā. Zinu.
Ko es nezinu ir, kas pie velna tev ir.
Kāpēc, lai tu darītu ko tik stūlbu?
Tāpēc, ka tas ir nepieciešams kurss, kuru es nekad neizmantošu,
Un...
Es tajā sāku krist.
Tu krīti?
Mēs nevaram tev atļaut, lai tu izkrīti.
Es zinu. Tāpēc es to darīju,
lai varētu fokusēt visu uzmanību
uz manām citām stundām.
Vai...Vai tu krīti arī tajās?
Nē...
Bet tas ir vārīgi.
Mani brīdināja par to, ka mācīties valodu manā vecumā
būtu grūti,
un mandarīnvaloda ir tā viena no grūtajām.
Es mācos, es mācos, bet vienmēr es atpalieku.
Linet, tev ir jāsaprot, es te slīkstu.
Man vienalga.
Ko?
Tev ir problēmas skolā? Runā ar mani.
Runā ar profesoriem. Noalgo mācītāju.
Bet nešpiko.
Nu taču Linet... Tā ir statistika.
Es to nekad neizmantošu.
Tas ir principa jautājums, Tom!
Kas būs, ja bērni uzzinās?
Kādu piemēru tu viņiem rādi?
Tādu pašu kādu tu.
Kad Gabriela tev vaicāja vai tu pieņemies svarā,
- vai tad tu nemeloji? - Tas ir pavisam savādāk.
- Kāpēc? - Seku dēļ.
Tu varētu tikt izmests no skolas.
Un tu varētu zaudēt vienu no labākajām draudzenēm.
Es Gabijai pateikšu taisnību...
Kautkad.
Un kad pateiksi, viņa pateiks Karlosam.
Un kad viņš uzzinās,
ka viņa vica prezidente viņam meloja, viņš tevi varētu atlaist.
Un tu ar mani gribi runāt par sekām?
Es domāju veidu, kā tu centies racionalizēt savu uzvedību,
tas ir nožēlojami.
Mēs esam divi pusmūža cilvēki, Linet.
Mēs abi zinām principa vērtību.
Mēs arī zinām ko tādu, ko nekad neēsam teikuši bērniem...
Par nepatiku, dzīvē ir laiki, kad
tev ir jāpārkāpj noteikumi, lai izdzīvotu.
Es krāpos testā.
Tu negribi man uzsist uz pleca? Labi.
Bet netēlo, ka tu esli labāka par mani,
jo tu tāda neēsi.
"Labi," teica Skipijs.
"Es tevi satikšu pēc skolas."
Tas ir garlaicīgi. Vai es varu skatīties TV?
Džuanita, kamēr tu te esi ar mani,
tas ir tā pat itkā tu būtu skolā.
Mēs tiko pabeidzām sporta stundu. Tagad ir laiks lasīt.
Gludināšana nav sporta stunda.
Eu, kurš te ir skolotājs?
Lasi!
Tu lasi.
Džuanita!
Nu taču.
Pabeigsim tikai šo nodaļu.
Tu par to pat nedomā.
Es tevi brīdinu. Es nejokoju.
Džuanita, Dievs man palīdzi...
- Pacel! - Nē.
Pacel, vai pamodīsies viņai blakus uz grīdas.
Paldies. Tā jau ir labāk.
Sveiki. ko tad mēs šodien iemācījāmies?
- Pacel grāmatu! Pacel! - Nē! Nē!
Gabij, kas pie velna te notiek?!
To sauc par skološanu mājās!
Pa... cel... Grāmatu!
Es izdarīju to ko tu prasīji, Karl.
Es pārgāju mājās un apdomājos par bildinājumu.
Un? Nē, paga. Vēl ne. Vai man ir jākrīt ceļos?
- Es neteikšu nē. - Tiešām?
Vai jā. Kāda jēga,
ja jau man ir vīrs, kuru es nevaru sapurināt?
Tāpēc tagad, tu varētu koncentrēties uz to, lai es dabūtu šķiršanos.
Un ja es to darīšu, tu mani precēsi?
Nē, ne tevi. Bet es esmu ieintresēta tajā otrajā Karlā--
tajā, kurā tu teici, ka pārmainīsies.
Njā, ja tu mani apprecēsi.
Man ir jāsaka,
ka viņam to vajadzēs pierādīt agrāk par to.
Es domāju, ka es varu noorganizēt tikšanos.
Ā! Un ir vēlviena liet! Nekādu seksu vismaz mēnesi.
Mēnesi?
Tu esi pārāk atkarīgs no tā.
Es gribu tevi redzēt caur acīm, kuras ir tīras,
nevis spiežas man atpakaļ galvā.
Tātad man ir jābūt labam puikam, bez nekāda seksa.
Tas ir tā, ka mēs jau būtu precējušies.
Karl, ja mēs to visiem atklāsim jau precoties,
tad būs nopietnas sekas.
Suzana varētu vairs ar mani nerunāt,
un dievs vien zina ko Orsons izdarīs.
Es nemaksāšu tādu cenu pirms
es nebūšu pilnībā pārliecinājusies.
Un ja tu vari pierādīt, ka tu esi...
Tad tu to varēsi man dot atkal.
Un nākamreiz, tas kautko nozīmēs.
Nu, vai tu ar viņu aprunājies? Vai viņa ir gatava atvainoties?
Ne īsti.
Viņa dzirdēja, ko tu teici direktorei,
un viņa vaino tevi
pa to, ka viņai neļauj iet uz skolu.
Tu taču mani aizstāvēji, ne?
Nu, tas bija nedaudz grūti,
ka viņai bija taisnība un tev nē.
Ko tu ar to domā, nebija taisnība? Es dariju to, kas bija labāk.
Tiešām?
Tu nedomā, ka nedaudz visa no tā
ir iemesls tam, ka tevi uzskata par sliktu māti?
Nē!
Nu varbūt "zirgs uz kura tu jāj" daļa,
bet pārējais bija manas meitas aizsardzība.
Kāda iemsla dēļ viņa tā uz mani dusmojas?
Gabij, viņa nevar iet uz skolu un būt kopā ar saviem draugiem.
Pie viņas nevar nākt cilvēki,
jo mērkaķis gandrīz te nogalināja klaunu.
Viņai ir visas tiesības būt dusmīgai.
Tev... Ne tik daudz.
Ma? Tā esmu es.
Es zinu. ir pagājis ilgs laiks. Piedod.
Nē, tu zini, ka es to nevaru teikt.
Tikai... zini, ka mēs esam drošībā, labi?
Ak, ma, lūdzu neraudi.
Mums ir tikai pāris minūtes, lai runātu?
Viņam ir labi.
Viņam itko palika 19.
Es zinu. Vai spēj tam noticēt?
Jā, es arī gribētu. Bet tas ir pārāk riskanti.
Bet varbūt kādā no šīm dinām...
Ma, man ir jāiet.
Es ar tevi parunāšu vēlāk. Rimanga Bene, Labi?
Sveika Katrīn. Kas tev tu ir?
Es domāju, ka tu teici, ka tavamāte ir mirusi.
Ak, tā bija kā mana māte.
Es runāju ar Nika māti.
un tu viņu sauci par"ma"?
Mēs esam tuvas.
Es nedzirdēju, ka tu ienāci.
Durvis bija atvērtas.
Tas ir viens no tiem pirmsapmaksas telefoniem?
Jā, kad mēs ar Niku devāmies atpūtās mēs to izmantojām,
lai zvanītu mājās.
Un tad mums bija palikušas pāri dažas minūtes,
tāpēc izdomāju, ka to varētu izmanot.
Ko tu gribēji, Katrīn?
Nu, es gribēju tev atnest to kūku, kā jau solīju
un pateikt, ka vakar man ar Sūzanu iznāca liels kautiņš.
Viņa mani iemeta vanna.
Nopietni?
No sākuma viņa mani sašauj un nu viņa gribēja mani noslīcināt.
Es iešu uz policiju,
tāpēc man vajadzēs to ieroci pierādījumiem.
Kādu ieroci?
To ar ko viņa mani sašāva.
To ko Denijs iedeva Džūlijai.
Paklau, Katrīn, es tiešām domāju, ka tā nav laba doma
tajā visā iejaukt policiju.
Vienkārši turies pie sava plāna.
Man riebjas, ka viņa tā vienkārši izspruks.
eu. Niks taču nav itālis, vai ir?
Nē. Kāpēc?
Jo tu ar viņa māti runāji itāliski.
Viņai tas vienkārši patīk. Liek viņai justies labi.
Man pēc 40 minūtēm ir jābūt pie ārsta.
Man tiešām vajadzētu apģērbties.
Bet paldies tev par kūku.
Kas tas, mīļā, tavs mājasdarbs?
Tas viss tagad ir mājasdarbs, ne?
Paklau, Džuanita,
tu zini, kad es biju jauna, es reizēm uzvilkos,
jo es biju mazākais bērns savā klasē,
un es nevarēju sevi pasargāt no kaušļiem.
Un es atklāju savu lielo varu--
savu muti.
Un no tā laika es ar to kaujos pretīm.
Tāpēc, tad kad misis Pētersone pateica tās rupjās lietas,
man tevi vajadzēja aizstāvēt.
Kāpēc? Es pateicu tikai sliktu vārdu.
Ja tu vienkārši ļautu viņai mani sodīt,
tass viss jau būtu beidzies.
Tici man pamest to skolu
jebkurā gadījumā būtu laba lieta.
Misis Pētersone ir kausle.
Man patīk Misis Pētersone.
Labi. Es kļūdijos, un piedod, ka tagad esi dusmīga.
Tu taču joprojām domā, ka esmu laba māte?
Mīļum?
Vai mēs vienkārši varam lasīt?
Es tev saku, ka Katrīnai vairs nevar uzticēties.
Veidā kā viņa runā, ka atgūs Maiku atpakaļ no manis?
Viņa ir pilnīgi sajukusi.
Tici man, es zinu. Maikam un man ir jauni likumi.
Mēs izliksimies, ka tāda Katrīna vairs neeksistē.
Domā, ka ar to pietiks?
Tev vajadzētu, lai viņa izvācas.
Katrīna tevi ienīst,
un es nerunāju vienkārši par nepatiku pret tevi.
Tā sieviete ir bīstama.
Bīstama kā?
Labi. Es pat neticu, ka to teikšu.
Bet vai tu zini, kur bija Katrīna,
tajā vakarā, kad uzbruka Džūlijai?
Nē. Tas ir trakums...
Kāpēc, lai Katrīna uzbruktu Džūlijai?
Tu tiko apprecēji vīrieti, ko viņa mīlēja.
Bija tumšs.
Sieviete izgāja ārā no tavas mājas...
Varbūt viņa nedomāja, ka tā ir Džūlija.
Šajā pasaulē ir tik daudz noteikumu.
Tāpēc mums tie ir jāsāk mācīties
kamēr mēs vel esam bērni.
Mums skaidri ir pateikts...
"Nesaki sliktus vārdus."
"Nav labi melot savam draugam."
"Tev nevajag pielīst vīrietim, kurš nav tavējais."
"un nevajag piekrāpt vīrieti, kurš ir."
Mēs uzaugam,
un tikuntā mēs pārkāpjam noteikumus...
Pilnība aizmirstot, ja kāds mūs pieķers,
mēs tiksim sodīti.
- Sveiki. - Jā, labdien, ser.
Es domāju nedaudz apstrādāt šo piespraudi,
kuru mana sieva te nopirka,
es gribētu viņu pārsteigt.
Piespraudi? Mums šeit tādu lietu nav.
Jūs noteikti kautko jaucat.
Mana sieva bija diezgan precīza par vietu, kur to nopirka.
Piedodiet, mēs pārdodam mēbeles
viņa noteikti to ir nopirkusi citur.
Atvainojiet mani.
www.tvsubtitles.net