Iepriekšējās sērijās...
Es izīrēju mūsu istabiņu mūsu motelī... un šovakar es negribu būt viens.
Es arī ne.
Dēka kļuva nopietna...
Ja tevi notriektu autobus, es pēc tevis ilgotos.
šovakar tu mazgāsies viens.
Es tevi mīlu. Lūdzu. Es to pateicu.
Bijusī mīla... Kas-kāpēc. Ko tu dari?
Tikai lieku tev saprast, ka esmu šeit priekš tevis.
Teiksim, ka viņš bija pateicīgs-- ļoti pateicīgs.
Izgāja ārpus kontroles.
Tu esi atlaista.
Un kad tika pastrādāts noziegums...
Aizdomās tika turēts kaimiņš.
Visi domā, ka es esmu tas, kurš uzbruka Džūlijai.
Ja gadījumā, kāds izdomā te ienākt, Vai tu zini, kur tēvs un es turam ieroci?
Bet tas bija upuris...
Ko tu domāji, kad, satikies ar precētu vīrieti?
Kuram bija noslēpumi.
Sveik, Džūlij, man tevis pietrūka.
Tas ir mūsu dabā vērtēt cilvēkus mums apkārt.
Mēs vērtējam, kā svešinieki ģērbjas.
Kā mūsu kaimiņi apkopj mauriņus...
Un kā mūsu draugi
izturas publikas priekšā.
Jā, mēs to darām visu laiku,
Nepadomājot par to,
ka kādu dienu tas var notikt...
Ar mums.
Meitenes, ko jūs darāt?
-Dieva dēļ. -Mana roka.
Ko es tev teicu par šļūkšanu nost no trepēm?
-Neizmantot labo koferi? -Izņemot to. Nedarīt to vispār!
Tad, ko lai mēs darām?
Uz jumta tu mums vairs neļauj spēlēties.
-Nu velns. Sveika, Laura! -Kas notika?
Neuztraucies viss kārtībā. šie divi cietpauri izdomāja
-nošļūkt lejā pa trepēm. -Kāpēc tu ļāvi viņām to darīt?
-Nevaino mani. Es pat nebiju istabā. -Tu viņas atstāji neuzmanītas?
Nu, viņas spēlējās.
-Nu tak. Es nevaru viņas pieskatīt katru sekundi. Kāpēc ne?
Es pieskatu Džuanitu, kad viņa ir manās mājās, un viņa aiziet bez nobrāzumiem.
Tikai tāpēc, ka viņa ir neiznīcināma.
Mīļumiņ, parādi to lietu, kā tu ieskrien sienā.
Skaties, tas ir vienreizēji.
Tu esi diezgan mierīga,
neskatoties uz to, ka tu gandrīz nogalināji manu meitu.
Man tev jāsaka, Laura, tu esi palikusi tāda jocīga,
kad atmeti smēķēšanu.
Un tev, Gabij, man ir jāsaka, ka tu esi bezatbildīga māte.
-Vai tu to tiko pateici manā sejā? -Jā un es savu meitu šeit vairs nevedīšu.
Mana bērna drošībai ir jābūt pirmajā vietā.
Labi. Džuanita tikai ar viņu spēlējās, jo viņai viņas palika žēl.
Tā bija tikai izlikšanās.
Un protams tas nozīmē, ka
Reičela neapmeklēs Džuanitas dzimšanas dienu.
Vairāk kūkas mums!
-Pārspēj to! -Ejam mīļā.
Jā, tas ir mūsu dabā, kritizēt apkārtējos.
Mūsu dabā ir arī...
Ja tu būtu iemācijusi savai meitai pārciest sitienus,
Mums nebūtu bijusi šāda saruna!
Vainot citus par mūsu kļūdām.
Ir pagājušas jau 2 nedēļas pēc Džūlijas uzbrukuma.
Un kad viņa atgriezās no slimnīcas,
Kaimiņi no visas ielas bija atnākuši,
lai sveiktu viņu ar atgriešanos.
Viņu sveicināja bērni
ar uzrakstiem...
Mājsaimnieces, kas atnāca ar desertiem...
Un veci draugi,
kas anāca ar puķēm.
Pūļi bija arī jauns draugs...
kas atnāca citā kārtībā.
Esmu pateicīga, ka atnācāt.
Tiksimies vēlāk. Uzredzi!
Sveika, Džūlij. Ar atgriešanos.
Es par tevi tā noraizējos. Vai ir vieta, kur mēs varētu
aprunāties? -Nē. Mēs tā vairs nedarīsim.
-Džūlij, lūdzu. -Dominik piedod.
Viss ir beidzies.
Sveika misis Makkluski!
Brī. Ā sveiki.
Piedodiet, ka nokavēju. Man nedēļas nogalē
ir trīs ballītes, Un esmu nostrādājusies līdz kaklam.
-Kāpēc tev nepalīdz Katrīna? -Man viņa bija jāatlaiž.
KO? Tu joko.
Mēs gatavojām visiem pasākumiem, un viņa izgāja no sliedēm.
Un tad, kad es viņu atlaidur, viņa saskrāpēja manu mašīnu.
Es viņu arī vienudien atraidīju.
-Vairs nepieļaušu tādu kļūdu. -Es domāju, ka viņai ir nepieciešama palīdzība.
Es domāju, ka viņa drāmas karaliene. Bet, ja viņai ir grūti,
un mēs neko nedarīsim, tā varētu būt Mērija Alise no jauna.
Es nezinu. Suzan, ko tu domā?
Nu, es zinu, ka viņa iet cauri smagam periodam, bet man ir grūti viņai just līdzi.
Sapratu, pēc visa tā, ko viņa izdarīja tavās kāzās.
Un vai tu pateici, ka Katrīna visu laiku līmējas klāt Maikam?
Ko? Kad tas notika?
Viņš tak to pieminēja, vai tad ne?
Protams. Jā.
Mēs, par to smejamies visu laiku.
Ak, un paskat. Tur tagad ir maiks,
un es labi varētu pasmieties. Vai jūs mani atvainosit?
Mīļum, vai varu ar tevi aprunāties?
Ja tas nebija svarīgi, kāpēc tu vienkārši nevarēji pateikt?
Džūlija bija slimnīcā. Es tev nepateicu, jo
trakais es, domāju, ka tas tevi varētu sarūgtināt.
Un tāpēc es esmu dusmīga-- jo es aptvēru, ka
Katrīna nemaz nav sāpināta.
-Viņa tēlo. Tāpēc es tur tulīt aiziešu-- -Nē, Suzan, uz šīs uguns tu nevēlētos uzliet vēl benzīnu.
Nu, tev taisnība. Es gribu uzliet benzīnu uz Katrīnas.
Un ja tu mani mīli, tad tu man dosi alibi.
Mīļum, ļauj viņai melot. Ļauj viņai tēlot.
Tev neparko nav jāuztraucas.
Tu man nozīmē visu, un Katrīna neko.
Nu, tas ir jauki.
-Es iešu un viņai pateikšu, ka tu to man teici. -Nāc atpakaļ.
Ei. Vēlies par to parunāt?
Jā, protams. Lai mums ir jauka tēva un dēla saruna par to
kā tu krāp mammu.
Vai tu zini, cik stūlbi es jutos?
Es sastrīdējos ar Džūliju, jo domāju, ka viņa man melo,
ka viņa teica, ka viņai ir draugs, lai tikai mani atšūtu.
Un es sekoju viņai mājās... Un izrādās, ka viņai ir draugs-
-tu.
Piedod.
Un zināšanai, tas ir beidzies.
Ja es kādreiz redzēšu jūs atkal kopā...
Es pateikšu mammai.
Tu gribi pateikt mammai?
Jā, protams. Tad dari to tagad. Aiziet.
Ko?
Tu domā, ka tu drīksti vicināt to cirvi virs manas galvas?
Tad dari to.
Tātad tu gribi, lai mamma zina? Tu gribi iznīcināt viņas dzīvi?
Ja tava mamma uzzinātu, ka man bija romāns, tas neiznīcinātu viņas dzīvi.
Viņa uzzinās, ka tu to zināji? Tas gan iznīcinās.
Jā, un es esmu tas sliktais.
Tu domā, ka tava māte ir tā perfekt šajā laulībā?
Ak te jūs esat. Viņi sāks dalīt kūku.
Viss kārtībā?
Jā.
Mums te ir tikai neliela tēva un dēla saruna.
Tas ir mans puika.
Nu taču. Viņi griež kūku.
Nāciet iekšā. Sveika Kāren. Linet,
kad tu man esi prasījusi palīdzību, vai to es kādreiz esmu noraidījusi?
Pagājušo mēnes mums vajadzēja auklīti Penijai,
bet tu negribēji palaist garām oktoberfestu.
Un pagājušo ceturtdien-- Labi, neko.
Man ir problēma ar Roju. Pēdējā laikā viņš ir tāds nomākts.
Kas tad noticis? Viņš pelna naudu labojot lietas un viņš nevar
atļauties man parasti izmaksāt vakariņas. Bet, kad es maksāju, viņš neļauj.
Viņš saka, ka es viņu uzturu.
Velns, viņa vecumā viņam vajadzētu būt laimīgam, ka viņš kādu uztur
izņemot pansionātus. Nu tu saproti, ko es domāju?
Un ko tu gribētu?
Nu, es domāju, ka tu un Toms varētu viņam iedot pāris darbiņus
dažas stundas nedēļā.
Lai viņam būtu neliela blakus naudiņa.
Jēzus, es nezinu.
Labi, sieviešu runu laiks.
Kad Roja, spējas krītas problēma ir globāla.
-TU saprati? -Saprašana jau nav tā problēma.
.
Nu taču. Pamēģiniet vismaz vienu nedēļu. -Emsu piekāpīga tikai tāpēc, ka viņš ir tavs draugs,
un es baidos riskēt izbojāt jums attiecības.
Nu, ja es būtu tik laba draudzene, vai es tev liktu tagad tā justies šajā jokainajā situācijā?
Lielisks piemērs.
-Viņš ir pieņemts. -Paldies. Tu nekad neuzzināsi,
ko tu izdarīji manas seksuālās dzīves labad.
Labi.
-Man patīk, kad tu tā dari. -Ko daru?
Kad pirmoreizi tevi te atvedu, tu te pat negribēji spert kāju.
Un nu tu paliec skumīga ikreiz, kad ir jādods prom.
Nu, tagad šī ir mūsu vieta.
Tas nav tas, ko es būtu izvēlējusies, bet tā aug uz manis.
Piedodiet. Es domāju, ka jūs jau izrakstijāties.
Nekas. Mēs jau dodamies prom.
-Dzeramnauda ir uz skapīša. -Paldies jums, ser.
Atvainojiet. Manliekas, ka esmu pazaudējusi savu nelilo pērļu auskaru.
-Es jums palīdzēšu to atrast. -Paldies.
Halo?
A, sveiks, Orson.
Nē, es jau tev teicu, ka tavs pelēkais uzvalks ir mazgātavā.
Kur es tagad esmu?
Lielveikalā iepērku kautko vakariņām.
Ak, tu jau iepirkies. Lieliski.
Es tikai nolikšu visu ēdienu un došos mājās.
Uz redzi.
Atradu. Tas bija aprakts palagos.
Liels jums paldies. Ļaujiet man ko jums iedot.
Manam makam kautkur te jābūt.
Nekas, Esmu pārliecināta, ka jūs esat
saviļņota, lai tiktu mājās pie sava vīra
Labi, paldies, ka paziņojāt.
-Kas noticis? Heidi Bremena tiko mani informēja,
ka viņas bērns Svētdien nevarēs atnākt.
Viņas abas dosies apciemot savu māti.
-Un kāpēc tu esi nikna? -Jo tie ir meli!
Heidi ienīst savu māti!
Viņa pat nešķērsotu ielu, lai apciemotu to večiņu.
Un tā jau ir trešā atcelšana šodienas laikā un visas no tām ir bijušas stūlbas.
-Kāpēc, lai cilvēki negribētu nākt uz bērna ballīti? -Jo Laura Millere ārā visiem stāst muļķības.
Viņa saka visām sievietēm,
ka bērniem manās mājas nav droši.
Džuanit būs satriekta, ja neviens neatnāks.
Nē, ne, ne, ne viņi atnāks mums tikai tā ir jāuztaisa.
Tas ir naudas jautājums, ne?
Karlos tur ir sievietes, kas domā, ka esmu slikta māte.
Tas ir tavs darbs mani atbalstīt. Tāpēc aizveries un padod naudu.
Vai tad nebūtu bijis vieglāk pasēdēt pie bērniem?
Via tu to tiko pateici manā sejā?
Ņem. Ņem visu maku.
Voila. Grillēts vēzis.
-Tavs mīļākais. -Paldies tev, Orson.
Tos nebija viegli atrast.
Vienā veikalā man mēģināja pārdot garneles.
Un kad es centos paskaidrot atšķirību, viņš sāka runāt man pretī.
Kas mūsdienās ir ar tiem apkalpojošajiem cilvēkiem?
Kādreiz viņi bija laipni.
Un nu viņi tikai iespļauj tev sejā.
Nu, es tam neļautu izjaukt jaukas vakariņas.
Piedod, man šodien arī gadijās tāda situācija.
-Tiešām? Kur? -Nu... Kafejnīcā.
Es ēdu pusdienas, un viesmīle bija tik rupja un lecīga.
Viņa lecās uz tevi? Tev vajadzēja izvilkt
ārā vienu no tavām grāmatas kopijām,
kā tu to pagājušo nedēļu izdarīji lielveikalā.
-Es šaubos, vai tas būtu iespaidojis to sievieti. -Tiešām?
Es biju apjukusi, ka nezināju pat ko teikt.
Es to vinkārši atstāju. Vai tu tur bieži iegriezies?
Tik bieži cik iespējams.
Nu, nākamreiz, kad tu tur esi, es domāju, ka tev vajadzētu attīrīt gaisu.
Pieprasi nedaudz cieņas.
Paldies tev, Orson. Es domāju, ka es to varētu izdarīt rīt.
Tas ir jauki, ne? Ēst kopā,
runāt par mūsu dienām.
Kāpēc, lai tu rīt varētu neaiziet uz to kafejnīcu
un es tev pagatavotu jaukus salātus vai omleti?
Paldies tev mīļais, bet rītdiens es esmu
ieplānojusi ko asāku.
- Linet. - Ja? - Paskat, ko Rojs izdarīja.
Vaļā. Ciet. Vaļā! Ciet!
Mums vairs nevajadzēs izmantot to karoti!
Lieliski! Tātad Roj, tā kā tu te visu māki, kā būtu, ja tu uztaisītu
puķu kastes mūsu guļamistabām?
Nu mūsu logiem ja, ja tu gribi, bet nejau bērnu logiem.
-Kāpēc ne? -Jo viņi tās nekad neaplies.
-Ak, es viņiem atgādināšu. -Viņi nevar pat noturēt zelta zivtiņu
dzīvu vismaz vienu dienu. Kas tev liek domāt, ka viņi labāk parūpēsies par puķēm,?
Es nezinu. Bet es zinu, ka mums būs puķu podi.
Tāpēc Roj sāc tik taisīt.
Vai jums nekas nav pretīm, Skavo?
Protams. Pie velna. Labi.
Es iešu nomērīt logus. Paldies, Roj.
Kas tas bija? Kas?
Viņš no manis gāja pie tevis.
Es zinu, ka viņš man patika no brīža, kad viņš te ienāca.
Skat! Vaļā. Ciet. Vaļā! Ciet!
Sveika, Laura, Kristīn, Heidi.
Sveika. Gabriella.
Man prieks, ka tu te esi, Laura. Es gribēju atvainoties.
Lietas nedaudz aizsvilās todien, un es domāju, ka mēs abas pateicām nevēlamas lietas.
Es to novērtēju, Gabriella.
Labi. Tad...
Tagad, kad tas ir aiz muguras, ja REičela nāks
uz Džuanitas dzimšanas dienu, viņa būs laipni aicināta.
Piedod, bet es joprojām nejūtos konfortbli ar to.
Kāds kauns. Mums būs sejas apzīmēšana
konfekšu aparāts...
-un klauns. -Klauns?! Kur būs klauns!?
AK, ne jau te, mīļumiņ.
Viņš būs Džuanitas dzimšanas dienā
sestdien--tur, kur tava mammīte neļauj iet.
Es gribu iet! Reičel, mēs par to parunāsim vēlāk.
Ko tu dari, Gabij?
Ak, piedod. Viņa uzdeva jautājumu un es atbildēju.
Piemēram, ja viņa prasītu ja mums būtu lēkajamā mājiņa,
man būtu jāsaka, "lielākā lēkājamā mājiņa,
kādu jūs neēsat redzējuši!"
Lēkājamā mājiņa! Es tās dievinu Jā, es gribu--
Vai klauns arī būs lēkajamajā mājiņā?
Iespējams, bet jūs to nekad neuzzināsiet.
Gabriella, lūdzu.
Tev taisnība. Piedod. Tas ir cietsirdīgi.
Nāc šurp, Džuanita. Mums jānopērk banāni.
Cilvēki tavā ballītē ar kautko gribēs pabarot mērkaķīti.
Mērkaķis?! Mammīt!
Es gribu iet!
Piedodiet?
Vai jums, kas te nepieciešams? AK, nē es to neēsmu rezervējusi.
Es atnācu, lai satiktu jūs. Man nav narkotiku, tantiņ.
Piedodiet? Visas dāmas
ar jaukām mašīnām domā un runā,
-ka tādas pāedod kanžu. -Es te nēsmu kanžas dēļ.
Es atbraucu par vakardienu. Man prieks, ka palīdzējat atrast manu auskaru
bet mani aizvainoja jūsu attieksme.
-Tas bija trieciens. -Vai es jums vispār pateicu, kādu vārdu?
Jums nevajadzēja. Viss bija sakidrs jau pēc
skatiena ar kādu jūs uz mani paskatījāties.
Un tur tas atkal ir.
Man ir jāiztīra 12 istababas. Man nav laika strīdēties.
Labi. Tad es jums palīdzēšu.
Kundzīt, lūdzu.
Es uz jums vairs neskatīšos, labi?
Jums nevajadzētu tā vērtēt cilvēkus.
Jūs redzat, ka man ir romāns, un jūs vienkārši pieņemat, ka esmu slikts cilvēks...
Ja jūs koz zinātu vairāk par manu laulību,
jūs mani redz;etu savādāku.
Man nekas nav jāzina par jūsu laulību.
Es esmu lūgusies pēc šķiršanās, bet viņš to nedara.
Es praktiski esmu cietumniece.
Jūsu vīrs ir labs cilvēks.
Jūs par viņu neko nezināt.
Es zinu, ka viņš jūsu vietā iepērkas.
Kad jūs viņam pa telefonu melojāt,
teicāt, ka esat pārtikas veikalā. Un viņš teica, ka jau bija.
-Un? -Jūs ziniet, ko es atdotu
par vīrieti, kas iepērkas manā vietā,
padarītu manu dzīvi nedaudz vieglāku? Un jūs pat vispār neēsat pateicīga.
Jūs te tikai ierodaties, lai pa kluso papriecātos ar savu draugu.
Kas jūs tāda esat, lai mani kritizētu?
Ko jūs gribat, lai es jums saku, kundzīt?
Ka krāpšana, nav noziegums, bet gan pērles?
Tagad, javien negribat tīrīt tolet, tad
mēs esam beigušas.
Šīs kastes gan ātri veidojas.
Ja jums ir moments-- Nav steigas--
Vai jūs varētu pakārt šo putnubūri?
Es biju domājusi tajā lielajā kokā.
-Protams. -Paldies.
Roj?
Tur. Tajā kokā. Njā,
es šorīt par to runāju ar Tomu un viņš grib to tur.
Labi, jo viņš laikam aizmirsa,
ka tur viss krīt nost.
Tāpēc izdari man pakalpojumu, pakar to tur.
Paldies.
Jo viņa saka, ka to grib uz otrā koka.
-Roj? -Man jāiet.
Jēziņ, jūs esat visur.
Mums vajadzētu jums dabūt zvanu.
-Kāpēc tu zvani Tomam? -Lai pārlieinātos, ka viņam
nekas nav pretīm par to koku.
Viņš taču ir mājas saimnieks.
Labi, es zinu, pēc tā, ka tu izmanto mobīlo telefonu,
tu zini kurš tagad ir par gadsimtu,
bet tavai zināšanai, tev visu laiku viss nav jāsaskaņo ar Tomu.
-Lielu daļu lēmumu te pieņemu es. -Jau pamanīju.
Tikai cenšos viņu nedaudz respektēt.
-Kā lūdzu? -Tas ka jūs viņu komandējat
nenozīmē, ka man viņm nav jāuzticas.
Es lūdzos atvainošanos! VIņa lepnums nav vispār aizskarts.
Un ziniet ko? Es domāju, ka esam beiguši. Jūs varat iet.
Labi. Tiklīdz pakāršu kokā šo būri.
Ak, un viņš teica, ka vienalga, kur es to pakaru, tāpēc jūs vinnat...
Atkal. Tā nav runa par vinnēšanu!
Un es tiko jūs atlaidu, tāpēc varat iet mājās.
Nē. Es apsolīju Tomam, ka to izdarīšu un es to darīšu.
Ziniet ko--
es to satīrītu, bet jūs mani tiko atlaidāt.
Mans Dievs. Piedod.
-Ak! Es domāju, ka tu mani redzēji. -Nē. Ak, nē.
Nē viss ir labi. Es tikai...
Man vajadzēja aptvert. Piedod.
Domāju, ka
pēc tam, kad tas notika, da;zi cilv;eki domāja--
Es zinu, ka tas nebiji tu, Denij.
Ev, tovakar, kad mēs strīdējāmies, tu teici, ka ar kādu satiecies.
Nedomā, ka to varēja izdarīt viņš?
Es par to domāju,
bet nē.
Viņš nav tāds.
-Tātad tev nav ne jausmas? -Gribēt, lai ir.
Es neēsmu spējīga aizmigt.
Ikreiz, kad cenšos aizvērt acis,
es baidos, ka viņš varētu būt manā priekšā, kad pamodīšos.
Vai zini ko?
Manliekas, ka man ir kas tāds, kas palīdzēs.
Paldies jums visiem, ka pieteicāties.
Lieta tāda. Tas, kurš uzbruka Džūlijai, joprojām ir brīvībā
tāpēc, tas ir mūsu pienākums vienam otru uzraudzīt,
kur talkā nāk kaimiņu pieskatīšanas programma.
Tāpēc Suzana ar jums aprunāsies par patrulēšanas uzdevumu.
Suzan?
Kam tad viņa patrulē? Viņa smakai?
Mums joprojām ir nepieciešami cilvēki ceturtdienas pusnakts patruļai.
Brīvprātīgie?
"projekts bēgšana."
Nu, labi, mums ir Mona Klārkere...
un Irma Pričeta.
Neviena cita?
Labi, sanāksme beigusies.
Virtuvē jūs atradīsiet kafiju.
Misis Pričetei aizdambējās duša, un es apsolīju to salabot.
Domāju, ka viņa to neredzēja. Gribi to atkal darīt?
Redzēsimies mājās.
Suzan? Uz vārdu?
Vai tu neredzēji manu roku? Es centos pieteikties.
Es redzēju. Es tikai izvēlējos cilvēkus, kuri manuprāt
visvairāk spētu aizsargāt mūsu apkārtni.
Un tu paņēmi Irmu Pričetu? Viņas dēls
-mājās viņu ārstē un uztur. -Jā, Katrīn viņa ir veca,
bet viņa nav liela, resna mele.
Kā lūdzu? Vai tad tu neēj apkārt un nesaki
ka mans vīrs joprojām tev pielien?
Suzan...
Es zinu, ka tu esi zem liela spiediena,
bet vai tu tiešām domā, ka tā ir laba doma mērķēt...
ar savu netīro veļu uz šiem cilvēkiem?
Tu jau te esi ar to netīro veļu.
Mana veļa ir tīra, salocīta un nolikta, tu pamuļķe.
Meitenes? Vai viss tur kārtībā?
Nē, nav viss.
Pirmkārt viņa mani nosauc par meli,
un nu es esmu pamuļķe.
Labi, jūs visi dzirdējāt lietas, ko viņa teica.
Jūs redzējāt, kā viņa izturējās manās kāzās.
Nejau visi tika aicināti uz tavām kāzām.
Jēziņ, Mona. Tu esi kā suns ar kaulau. Vienreiz atslābsti.
Es saprotu kāpēc esi dusmīga.
Es arī būtu pārskaitusies, ja manai laulībai,
-būtu bijušas problēmas. Labi, es un Maiks esam pilnībā laimīgi
un vienīgā problēma esi tu. Tāpēc turies pa gabalu no mūsu dzīvēm,
vai arī tu nožēlosi.
Nu, ja jūs divi esat tik laimīgi, tad kur viņš tiko pazuda?
Viņš atdambē kundzes dušu, skaidrs?
Un jā, es aptveru kā tas izlausījās. Dabūniet ārā savus prātus.
Labi, Reičel, izpriecājies.
Klauns Koko tev uztaisīs jebkādu dzīvnieciņu no baloniem.
-Em, varbūt man vjadzētu palikt vēl nedaudz ilgāk. -Nu taču es viņus pieskatu.
Es visu kontrolēju.
Vai tu būsi te?
Vai tu spēj viņai noticēt? Es tāču esmu laba māte?
-Cilvēki man uzticas. -Es tācu atvedu savu bērnu, vai tad ne?
Jā, tu atvedi.
Bet pag. Tu taču paliksi. Es dabūšu mums dzērienus.
Mīļumiņ. Kas noticis? Vai tad tu labi nepavadi laiku?
Tas vīrietis ved prom mērkaķi.
VIņš teica, ka viņš ir pārāk noguris, lai ar kādu spēlētos.
Es gan tā nedomāju. Tas paviāns man ir noīrēts līdz 16:00.
Ev! Kas tad nu?
Piedodiet. Misters Fibs vakar bija divos šovos. Viņam vajag nosnausties.
Nēkādā gadījumā. Es samaksāju par divām stundām.
Es gribu mērkaķi divas stundas.
Laidiet viņu. Es varu arī visu viens. Neapvainojies, Koko,
bet es gribu, lai šī ir labķā ballīte psaulē,
un tavs tēlojums to tādu īpaši bērniem nepadara.
-Es taču biju labs otrā bērna ballītē. -Tiem bērniem bija 3 gadi!
Šie ir 7 gadīgi. Lielā balle!
Tie stūlbie balonu dzīvnieki to tādu nepadarīs! Mums ir nepieciešams mērkaķis!
Kundndzīt, viņš ir noguris.
Nu tad iedodiet viņam banānu kafiju.
Ja jūs to izgāzīsiet, Fibs vairs šajā pilsētā nestrādās.
Nāciet iekšā.
Vaicājāt pēc lampas?
Lampa pie gūltas.
Es redzēju, ka atbraucāt jau pirms stundas.
Vai jūsu džentlmeņa draugs jūs atšuva?
Žēl jūs sarūgtināt, bet viņš tiko zvanija. Viņš jau brauc.
Jauki.
Nu, ja jūs pabeigsiet to žurnālu, tad atvilktnē pie gūltas ir bībele.
Sakiet man kautko. Vai viņš jūs piekrāpa tikai vienreiz vai viņš to dara visu laiku?
Kas?
Es visu laiku domāju, kas padara sievieti
tādu, lai kritizētu citus par romānu,
un manliekas, ka es zinu.
Jūsu vīrs jūs piekrāpa, vai ne?
Mans vīrs...
Bija labākais vīrietis, kādu es jebkad esmu pazinusi.
Bet labais vīrs nebija pietiekami labs priekš manis.
Es biju tāda kā jūs.
Es gribēju prieku, aizrautību,
tāpēc es sev atradu draugu.
Izskatīgu. Seksīgu.
Un mēs abi labi pavadījām laiku.
Vai jūs labi pavadāt laiku, kundzīt?
Jā, pavadu gan.
Izbaudiet kamēr vēl varat.
Man tas ilgi negāja.
Un kad tas beidzās,
man nebija ne vīra, ne drauga.
Tāpēc man tagad te ir jātīra istabas.
Katru dienu es redzu sievietes tādas pašas, kāda es biju.
Es viņām neko nesaku.
Es tikai uz viņām paskatos.
Nu, man... ir žēl, ka jūsu romāns beidzās tik slikti.
Bet tas nenozīmē, ka tas notiks arī ar mani.
Jūs liekaties laba dāma.
Vai jūs vispār neliekaties vainīga?
Nē.
Jā, labi?
Jā, es jūtos vainīga visu laiku.
Jūs nezināt, kā tas tagad ir, kad es pārrodoes mājās,
un mans vīrs pie durvīm sagaida
un viņa acīs ir tik daudz mīlas un...
Cerības.
Un es viņu gribu sakratīt un pateikt "izbeidz.
Beidz mani mīlēt. Es vairs neēsmu tā vērta."
Vai jūs vairs negriba būt vērta?
Vai ir kāda problēma?
Nē, ser. Tikai salboju gaismiņu.
Ak te tu esi.
Nu tā ir bērnu ballīte.
Vai tu vēl dusmojies par Lauru?
Ballīte ir izdevusies. Bērniem viss patīk.
Mēs dzeram margaritas.
KAs gan lai nepatiktu?
Zini ko? Tev taisnība. Es uzvarēju.
Laura ar savām piezīmēm domāja, ka bērniem,
manā mājā nav droši.
Es viņiem dodu labāko laiku uz pāris gadiem.
Gabij? Es zinu. Viņi ir skaļi.
Bērni! Pieaugušie runā! Nē, es domāju, ka tur ir problēma
M. Džej? KAs notiek?
Mērkaķis galina nos klaunu!
Man ir jādabūn mans tranhilizators.
Es teicu, ka viņam vajag nosnausties
viņš jau grasījās, un tad... tas stūlbais klauns uzspridzināja balonu pie viņa sejas
Laura, es biju klāt katru minūti!
Nav mana vaina, ka viņi atsūtija neizgulējušos mērkaķi.
Galvenas, ka bērni labi pavadīja laiku
un izveidoja mūža atmiņas.
Ev, jūs aizmirsāt saldumu tārbu!
Es vēljoprojām nesaprotu, kāpēc tu atlaidi Roju.
Viņš taču grasijās putnubūri pielikt pie tā koka, kur tu gribēji?
Tas nav par to. Viņš teica, ka es tevi izmantoju.
-Viņš tā teica? -Nu, ne tieši tajos vārdos.
Viņš to pauda ar vēl krāsaināku teoriju.
-Viņš ir smieklīgs. -Viņš nav smieklīgs.
Un šī būtu laba vieta, kur tu varētu ielēkt un
pateikt, ka es neēsmu nolāpīta kuce. Protams.
Tikai vispirms noliec nazi.
Vov. Mēs par to vispār nesmejamies? Nē!
Nu taču. Mēs esam lieliski.
Tu to zini. Kāpēc tev rūp, ko viņš saka?
Man nerūp. Tikai-- Mani kaitina tas, ka viņš mani komandē.
Ko tu ar to dari? Domāju grillēt vistiņas.
Ir gandrīz vakariņu laiks, un tas joprojām ir sasalis.
Atnes pāris burgerus no garāžas.
Labiņi.
Sveiks, Roj.
-Vai varam aprunāties? -Protams, draudziņ.
Ņem. Izlādējies.
Ja tas būs par to kā iejaucos tavas sievas darīšanās,
man tevi būs jāaptur pirmajam un jāsaka, es atvainojos.
Paldies. Es zinu, ka laiki ir mainījušies,
bet vīrietis paliek vīrietis,
un tu esi pelnījis, ka tava sieva tevi respektē.
Viņa mani respektē pietiekami, Roj.
Ir tāda lieta
tev ir jāsaprot dažas lietas par Lineti.
Viņa uzauga bez tēva. Māte bija dzērāja.
Tāpēc viņa bija jābūt atbildīgai par visu.
Tas ir skarbi. Jap.
Tas viņai atstāja
tādu iedomu, ka
vis vienā mirklī varētu sabrukt.
Un tāpēc viņai visu vajag kontrolēt.
Protams, ka viņa nevar.
Neviens nevar.
Bet...
Viņa var kontrolēt mani...
Ja es atļauju.
Tāpēc es atļauju...
Jo tas ļauj viņai justies droši.
Un tas ir mans darbs
Kā vīram...
Likt justies viņai droši.
Tu esi labs vīrietis, Skavo.
Es cenšos.
Tagad... Ja tu mani atvainotu,
mn ir jācep hamburgeri.
Beidz sevi vainot. Nebija jau tik traki.
Karlos, mērkaķis gandrīz nogalināja klaunu.
Tā ir sliktas ballītes definīcija.
Laurai taisnība. Esmu briesmīga māte.
Nāc šurp.
Paklau...
Es neēsmu eksperts bērnu audzināšanā.
Viss, ko es zinu ir, kad visi tie bērni
kligdami skrēja pie mammām,
Džuanita lēkāja, lēkājamajā mājiņā
un to palaida garām un Celia tēloja beigtu. Tās meitenes ir gudras.
Jā, viņas bija veiklas?
Kas tā nebūtu, ja tu viņas būtu pieskatījusi visu dzīvi.
Viņas ir iemācijušās būt neatkarīgas,
un tas ir pateicoties tev.
Tas ir tik mīļi.
LAbāk, lai tas nebūtu biji labais koferis!
Mamm! Džūlij?
Džūlij?!
Mīļumiņ? Dabūn Maiku!
Viņš ir darbā. Kas notiek? Kāds ir ārpusē.
-Ak, mans Dievs, kas ir as?! -Ierocis.
Kur tu to dabūji?! Dodman to.
Ko tu domāji?
Tas taču ir pielādēts, ne?
Man ir ierocis! Esmu izsaukusi policiju! Viņi būs klāt kuru katru minūti!
Katrīn Tu mani sašāvi!
Ak mans dievs, Katrīn! Tas vienkārši izšāva! Vai tev viss kārtībā?
Labi, es tevi tiko sašāvu.
Nebļausim pa visu šo apkārtni.
Liekas, ka tas tikai noskrāpēja tavu plecu. Tur knapi ir asinis.
-KAs notika? -Suzana mani sašāva!
Izsauciet policiju! Es teicu, ka viņa salūzīs.
Vienmēr tās ir tās skaistās. Tas bija negadījums.
Bob, es gribu, lai tu esi mans advokāts. Nē, nē,
Bobs būs mans advokāts.
-Mēs dzirdējām šāvienu. -Suzana mani sašāva!
Suzan! Es nezināju, ka tā ir viņa.
Kāpēc tu lavijies gar manu māju? Tā bija vakara patruļa!
Tev tas nebija jāpilda. Tomam Skavo bija jāmācās.
Viņš jautāja vai varu izpalīdzēt! Nu... Tev vajadzēja saskaņot ar mani.
Tas bija tas, ko es gribēju darī, kad tu mani sašāvi!
Labi, labi. Visi nomierinieties Es izsaukšu ātros.
Pieņemsim, ka tas mums ir jāizlādē, lai neviens cits neciestu.
Brī, mīļā?
Suzana tiko sašāva Katrīnu Maifairi.
Ko? Viņai viss kārtībā, bet viņa--
ir pārbaidījusies. Nezināju, ka Suzanai
-bija ierocis. -Velns.
Tas ir mūsu ierocis. Es to iedevu Džūlijai Ko? Kāpēc?
Viņa bija nobijusies. Viņa gribēja aizsardzību.
Tas ierocis ir reģistrēts uz mūsu īstā vārda!
-Ja viņi uzkodīs mūs-- -Mēs to nepieļausim.
Tu par to iesi cietumā.
Visi to dzirdēja...Man ir acu liecinieki.
Ak lūduzu, ja es gribētu tevi nogalināt, es to nedarītu savā pagalmā.
Es ielavītos tavā mājā un nošautu tevi tavā gūltā.
Nav jau tā, ka es to darītu.
-Katrīn, kur tu ej? -Mājās, lai pazvanītu policijai.
Sveika, Katrīn, ātrie jau brauc.
Bet es atnesu pirmo palīdzību.
Kāpēc, lai tu neļautu man tevi sakopt un tad tu varēsi zvanīt?
Nevajag. Padodiet man telefonu. Es gribu zvanīt policijai.
-Stūlbs gājiens, Katrīn. -Ko?
Uzklausi mani.
Tu un Maiks... es arī jūs redzu kopā.
Tie skatini, ko viņš tev rāda?
Viņš joprojām ir traks priekš tevis.
Es zinu!
Tāpēc... Domā ar galvu. Tu gribi zvanīt policijai
un vēlies, lai viņa bērna māte nokļūtu cietumā?
Neēsi stūlba. Galvenais cēļš visā garumā.
Tas ir labs arguments.
Un starpcitu, tu pastaigāsi ar to pasēju pāris dienas--
viņa izskatīsies pēc briesmoņa,
un tu kā pati nevainīgā.
Kā mums te klājas? Labi!
Jā. Liekas, ka vairs tos ātros nevajadzēs?
Vai es iešu cietumā? Nē.
Viņa nevienam nezvanīs.
Viņa ir nedaudz apstrādāta, bet tas arī viss.
Tas ir mūsu dabā kritizēt apkārtējos.
Ja viņi ignorē mūsu vēlēšanās, mēs ticam, ka viņi mūs nerespektē.
JA viņi nepieskata savus bērnus,
mēs pieņemam, ka viņi ir slikti vecāki.
Ja mēs pieķeram krāpšanu,
mēs domājam, ka zinām iemeslus.
Bet, kas notiek, kad mēs beidzot
uz brīdi apstājamies, lai kritižetu mūsu pašu dzīves.
TAs var būt sāpīgi atgriezties pagātnē
un redzēt, ko mēs darījām,
un vēl sāpīgāk aptvert,
ka mēs negrasāmies apstāties.
www.tvsubtitles.net