Mit navn er Mary Alice Young.
I morgenavisen kan I støde på en artikel
om den usædvanlige dag, jeg havde i sidste uge.
Normalt er der aldrig noget aktuelt over mit liv,
men det ændrede sig sidste torsdag.
Først virkede alting helt normalt.
Jeg lavede morgenmad til familien.
Jeg gjorde mine daglige pligter.
Jeg afsluttede mine projekter.
Jeg løb mine ærinder.
Jeg tilbragte dagen, som jeg tilbringer alle dage,
med at pudse rutinen i mit liv, indtil det strålede af perfektion.
Derfor var det så forbløffende, da jeg besluttede at åbne skabet i gangen
og tage en revolver, der aldrig var blevet brugt.
Mit lig blev fundet af min nabo, Mr's Martha Huber,
der var blevet forskrækket af et mærkeligt smæld.
Hun var blevet nysgerrig,
så Mrs Huber prøvede at finde en grund til at dukke op uanmeldt.
Efter en indledende tøven
besluttede hun at returnere den blender, hun havde lånt for et halvt år siden.
[Screeams]
Det er min nabo. Jeg tror, hun er blevet skudt. Der er blod overalt.
Ja, l må sende en ambulance.
l må sende en omgående.
Og i et kort øjeblik stod Mrs Huber helt paf i sit køkken,
lammet af sorg efter denne meningsløse tragedie.
Men kun i et øjeblik.
Hvis der var en ting, Mrs Huber var kendt for,
var det hendes evne til at se på den lyse side.
Jeg blev begravet en mandag.
Efter begravelsen kom alle beboerne på Wisteria Lane
for at kondolere.
Og som folk gør i disse situationer, tog de mad med.
Lynette Scavo kom med stegt kylling.
Lynette havde en god familieopskrift på stegt kylling.
Hun lavede ikke meget mad, mens hun kravlede op ad rangstigen.
Det havde hun ikke tid til.
Man da lægen sagde, at hun var gravid, fik hendes mand Tom en ide.
"Hvad med at sige dit job op?"
"Børn klarer sig bedst, når moren går hjemme. Og det er mindre stressende. "
Men det var ikke tilfældet.
Faktisk var Lynettes liv blevet så hektisk,
at hun var tvunget til at hente kylling ud af huset fra en restaurant.
Lynette ville have moret sig over ironien, hvis hun havde tænkt på det.
Men det havde hun ikke tid til.
- Hold op, hold op, hold op. - Men, mor...
Nej. l skal opføre jer pænt i dag.
Jeg vil ikke ydmyges foran hele nabolaget.
Og for at l kan se, at jeg mener det...
- Hvad er det? - Julemandens mobilnummer.
Hvordan fik du det?
Jeg kender en, der kender en, der kender en nisse.
Så hvis l laver ballade, ringer jeg til Julemanden
og siger, at l ønsker jer sokker i julegave.
Er l villige til at risikere det?
Okay. Lad os få det overstået.
Gabrielle Solis, der bor nede ad gaden, tog krydret paella med.
Siden sine dage som model i New York, havde Gabrielle fået smag
for stærk mad
og rige mænd.
Carlos, der arbejdede med fusioner og overtagelser,
friede på deres tredje date.
Gabrielle var rørt, da han fik tårer i øjnene.
Snart opdagede hun, at det skete hver gang Carlos afsluttede en stor handel.
Gabrielle kunne lide gloende varm paella.
Men hendes forhold til sin mand var betydeligt køligere.
Hvis du taler med Al Mason,
så fortæl, hvor meget jeg betalte for din halskæde.
Jeg kan klistre kvitteringen fast.
Han sagde, hvad han betalte for sin kones convertible.
- Nævn det henslængt. - Det kan jeg ikke.
Hvorfor? Til Donahue-festen talte alle om investeringsselskaber.
Du nævnte, at du havde været i seng med halvdelen af Yankees.
Det passede ind i samtalen.
Folk stirrer. Dæmp dig lidt.
Naturligvis. De skal ikke tro, at vi ikke er lykkelige.
Bree Van De Kamp, der bor ved siden af,
kom med kurve med muffins, hun selv havde bagt.
Bree var kendt for sin madlavning. Og for at sy sit eget tøj.
Og for selv at passe sin have.
Og for at ombetrække sine egne møbler.
Ja, Brees mange talenter var kendt i hele kvarteret.
Alle på Wisteria Lane betragtede Bree som den perfekte kone og mor.
Alle bortset fra hendes egen familie.
Paul. Zachary.
- Goddag, Mrs Van De Kamp. - Det er alt for galt.
Det var intet besvær. Kurven med det røde bånd er til gæsterne.
Den med det blå bånd er til dig og Zachary.
Der er boller, muffins, morgenbagværk.
Tak.
Det mindste jeg kan gøre er at give jer et ordentligt måltid
at se frem til i morgen tidlig.
Jeg ved, l er lammede af sorg.
Ja, det er vi.
Jeg skal have kurvene tilbage, når l er færdige.
Naturligvis.
Susan Mayer, der bor overfor,
kom med makaroni og ost.
Hendes mand, Karl, drillede hende altid med hendes makaroni
og sagde, det var det eneste mad, hun kunne lave, og den blev sjældent god.
Den var for salt, den aften hun og Karl flyttede ind i deres hus.
Den var for vandet, da hun fandt læbestift på Karls skjorte.
Den var brændt på, den aften Karl sagde, at han forlod hende for sin sekretær.
Der var gået et år siden skilsmissen.
Susan var begyndt at tænke, det ville være rart at have en mand i sit liv.
Selv en der ville gøre nar ad hendes madlavning.
Mor, hvorfor begår folk selvmord?
Nogle gange er folk så ulykkelige,
at de tror, det er det eneste, der kan løse deres problemer.
- Mrs Young virkede altid glad. - Ja.
Nogle gange lader folk som om, de er en ting, men føler noget andet indeni.
Ligesom at fars kæreste siger søde ting, men vi ved, hun er en møgso?
Jeg kan ikke lide det ord, Julie. Men det er et godt eksempel.
Hvordan går det?
Hvad sker der ?
- Undskyld jeg er forsinket.
- Hej, Susan. - Heey.
Hvad sagde Karl, da du konfronterede ham?
l vil elske det. Han sagde: Det betyder ikke noget, det var bare sex.
Ja, side et i skørtejægerens håndbog.
Så fik han et helt roligt udtryk i øjnene og sagde: Ser du,
de fleste mænd lever deres liv i stille desperation.
- Sig, at du slog ham. - Nej. Jeg sagde:
"Hvad har de fleste kvinder? Liv med støjende tilfredshed?"
- Godt sagt. - Behøvede han bolle sin sekretær?
Jeg havde kvinden til brunch.
En stiv penis har ingen samvittighed.
Selv de slappe er ikke særlig etiske.
Derfor meldte jeg mig ind i NRA.
Da Rex begyndte at tage på konferencer,
Skulle han vide, at han havde en kone
med en ladt Smith and Wesson.
Lynnie, Tom er altid bortrejst. Er du bekymret for, at han...?
Han har gjort mig gravid tre gange på fire år.
Jeg ville ønske, han havde sex med en anden.
Susan, holder han op med at se den kvinde?
Det ved jeg ikke.
Undskyld, det er bare...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal overleve det.
Lyt til mig.
Vi har alle desperate øjeblikke.
Hvis vi kan konfrontere dem, så finder vi ud af, hvor stærke vi er.
[Far off] Susan.
Susan.
Jeg sagde lige, at Paul vil have, vi kommer på fredag.
Han behøver hjælp til at pakke Mary Alices ting.
Han kan ikke klare det selv.
- Okay. Det er fint. - Er du okay?
Ja. Jeg er bare så vred.
Hvis Mary Alice havde problemer, skulle hun have bedt os om hjælp.
Hvilke problemer kunne hun have haft? Hun var sund,
Havde et skønt hjem, sød familie. Hendes liv var...
Vores liv.
Nej. Hvis Mary Alice havde en krise, så havde vi vidst det.
Hun bor 1 5 meter væk, for guds skyld.
Gabby, kvinden begik selvmord. Der må være foregået noget.
- Det ville jeg ikke spise. - Hvorfor?
Stol på mig. Jeg lavede det.
Har du et dødsønske?
Nej, jeg kan bare ikke tro, at nogen kan spolere makaroni og ost.
Åh, gud.
Hvordan...? Det smager brændt og råt.
Ja, det hører jeg tit. Værsgo.
Tak. Jeg er Mike Delfino. Jeg har lige lejet Sims, hus ved siden af.
Susan Mayer. Jeg bor overfor.
Mrs Huber fortalte mig om dig. Hun sagde, du illustrerer børnebøger.
Jeg er populær hos dem under fem. Hvad laver du?
- Hvad laver du?
Blikkenslager. Så hvis du har en tilstopning...
...eller sådan noget.
Nu har alle set, at jeg har haft noget med,
Så jeg må hellere smide den ud.
- Ow.
Rolig, lille vampyr.
Lynette, jeg har ledt efter dig overalt.
Er du klar over, hvad dine sønner laver?
Bombe.
- Stop!
Hvad laver i? Vi er til gravøl.
- Du sagde, vi måtte gå i poolen. - Jeg sagde, i kunne gå ud ved poolen.
Har l badetøj på?
Ja, vi tog det på, før vi gik.
Planlagde i det her? Okay. Så er det op. Op med jer.
- Nej. - Nej?
Jeg er jeres mor. I skal gøre, hvad jeg siger. Kom.
Vi vil svømme, og du kan ikke stoppe os.
[Chatteer]
[Shee groans]
Her.
- Nej. - Op med jer.
Tror i ikke, jeg vil gå i og hente jer? Kom så op.
Oh!
Kom herover.
Okay, giv mig din arm.
Dig.
Yah!
Ja, sådan. Kom herover.
Fart på.
Op. Kom så op.
Paul, vi er nødt til at gå. Det gør mig ondt.
Af sted.
Lynette skulle ikke have været så bekymret for min mand..
Han havde andre ting at tænke på. Ting under overfladen.
Morgenen efter min begravelse, vendte mine venner og naboer tilbage
til deres meget travle liv.
Mens nogen lavede mad,
og nogen gjorde rent,
og nogen lavede yoga,
Mens nogen
lavede lektier.
Hej.
Jeg er Julie. Jeg sparkede min bold ind i din baghave.
Lad os finde den. Bliv der.
- Bliv.
Hans kone døde for et år siden. l LA var der for mange minder.
Han lejer af skattemæssige grunde, men køber snart.
- Tænk, du gik derover. - Jeg så jer flirte.
Nu ved du, han er single, så du kan invitere ham ud.
Julie, jeg kan godt lide Mr Delfino.
Men jeg ved ikke, om jeg er klar til at date endnu.
Du skal i gang igen. Hvor længe er det siden, du har fået sex?
- Er du sur over, jeg spurgte? - Nej, jeg prøver at huske det.
Jeg vil ikke tale om mit kærlighedsliv.
Jeg ville ikke have sagt noget. Men...
Hvad?
Fars kæreste spurgte, om du havde haft en kæreste siden skilsmissen.
Far sagde, han tvivlede på det. Så grinede de begge to.
[Hund Gøer]
Hej, Susan.
Hej, Mike. Jeg har taget en indflytningsgave med.
Jeg skulle være kommet med noget tidligere.
- Du er den første, der er kommet forbi. - Virkelig?
- Susan vidste, hun var heldig. - Nå...
En flot ungkarl var lige flyttet til Wisteria Lane,
og hun var den første, der vidste det.
Hun vidste også, at gode nyheder...
- Halløjsa. - ...spredes hurtigt.
Edie Britt var den mest mandesyge fraskilte kvinde i kvarteret.
Hendes erobringer var talrige.
Varierede.
Og legendariske.
BlBELEN
Hej, Susan. Jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
Du må være Mike Delfino. Hej, jeg er Edie Britt.
Jeg bor derovre.
Velkommen til Wisteria Lane.
Susan havde mødt fjenden. Og hun var en mær.
Tak. Hvad er det?
Pølse puttanesca. Det er bare noget, jeg flikkede sammen.
Tak, Edie.
Det er alle tiders. Jeg ville invitere jer ind, men jeg var midt i noget.
- Jeg har en aftale. - Jeg ville bare sige hej.
Og så var kampen om Mike Delfino begyndt.
I et øjeblik undrede Susan sig over, om fjendskabet med Edie
ville forblive venligt.
Åh, Mike, jeg har hørt, du er blikkenslager.
Men hun blev mindet om, at når det angår mænd...
Kan du komme forbi senere og kigge på mine rør?
- ...kæmper kvinder ikke retfærdigt. - Ja.
Tak.
Farvel, Susan.
- Du kan ikke beordre mig omkring. - Gabrielle.
Nej, jeg tager ikke med.
Tanaka forventer, at alle tager deres koner med.
Hver gang jeg møder den mand, tager han mig på røven.
Jeg tjente over 200.000 på at gøre forretninger med ham i fjor.
Lad ham bare tage dig på røven.
[Vinden suser]
- John. - Ow!
Mr Solis, du forskrækkede mig.
Hvorfor er den busk der? Du skulle grave den op.
- Jeg havde ikke tid. - lngen undskyldninger.
Se at få det ordnet.
Jeg hader måden, du taler til mig på.
Jeg hader, at jeg brugte $15.000 på din diamanthalskæde,
du ikke kunne leve uden.
Men jeg lærer at leve med det. Kan jeg fortælle Tanaka, vi kommer i morgen?
John, vi har bandager på øverste hylde i køkkenet.
Tak, Mrs Solis.
Fint, jeg tager med.
Men jeg presser ryggen mod muren hele tiden.
Det er, hvad et ægteskab handler om. Kompromiser.
- Er din finger okay? - Ja, det er bare en lille flænge.
Lad mig se.
Mrs Solis, jeg kan vældig godt lide det, når vi er sammen,
men jeg må gøre mit arbejde,
for jeg har ikke råd til at miste dette job.
Dette bord er skåret ud i hånden. Carlos importerede det fra ltalien.
Det kostede ham $23.000.
Vil du gøre det på bordet denne gang?
Helt klart.
[Musik]
Hvorfor får vi aldrig normal suppe?
Danielle, der er intet unormalt ved basilikumpure.
Kan vi ikke få suppe, som folk har hørt om?
- Som fransk løgsuppe eller bønnesuppe? - Din far kan ikke spise løg.
Han er allergisk. Og jeg vil ikke engang overveje dit forslag om bønnesuppe.
Hvordan er osso bucco,en?
- Den er okay. - Den er okay?
Jeg brugte tre timer på at lave dette måltid.
Hvordan tror du, jeg får det, når du siger,Den er okay, i den vrisne tone?
Hvem bad dig bruge tre timer på at lave middagsmad?
Hvabehar?
Tim Harpers mor kommer hjem fra arbejde, åbner en dåse svinekød og bønner,
de spiser, og alle er glade.
- Vil du foretrække svinekød og bønner? - Sig nu undskyld.
Skal du altid servere gourmetmad? Kan vi ikke bare få mad?
- Tager du stoffer? - Hvad?
Ændring i adfærd er en advarsel,
og du har været meget opfarende de sidste seks måneder.
Det forklarer, hvorfor du altid er på toilettet.
- Det er ikke, hvad han laver. - Hold kæft.
Mor, det er ikke mig, der har et problem.
Du opfører dig som om, du stiller op som borgmester i Stepford.
Rex, siden du er overhovedet i hjemmet,
ville jeg sætte pris på, at du sagde noget.
Må jeg bede om saltet?
Tre dage efter min begravelse
erstattede Lynette sin sorg med en meget nyttigere følelse.
Forargelse.
Tom, det er min femte besked, og du har stadig ikke ringet tilbage.
Du må more dig på din forretningsrejse. Jeg kan lige forestille mig det.
Børnene og jeg vil også more os,
så hvis du ikke ringer inden frokost, kommer vi og besøger dig.
- Mor. - lkke nu. Mor truer far.
- Mor. - Nej, jeg...
- Hvor er dine brødre? - Nudler, min livret.
- Lynette Scavo? - Pis.
Natalie Klein. Det var dog utroligt.
- Lynette. Hvor længe er det siden? - Årevis. Hvordan går det i firmaet?
- Godt. Alle savner dig. - Ja.
Alle siger, du ville lede firmaet nu, hvis du ikke havde sagt op.
Ja...
Hvordan er livet som hjemmegående?
Elsker du ikke bare at være mor?
Og der var det. Spørgsmålet Lynette altid frygtede.
For at være ærlig...
For dem, der spurgte, var der kun et acceptabelt svar.
Så Lynette svarede, som hun altid gjorde. Hun løj.
Det er det bedste job, jeg har haft.
- Ved du, hvad jeg ikke fatter? - Hvad?
Hvorfor du giftede dig med Mr Solis.
Han lovede at give mig alt, hvad jeg ønskede mig.
- Gjorde han det? - Ja.
Hvorfor er du ikke lykkelig?
Det viste sig, jeg ønskede alle de forkerte ting.
Elsker du ham?
Ja.
Hvorfor er vi så her? Hvorfor gør vi det her?
Fordi jeg ikke vil vågne en morgen
med en pludselig trang til at blæse hjernen ud.
- Må jeg få et hiv? - Bestemt ikke.
Du er alt for ung til at ryge.
Hvad ville du sige til, jeg brugte dine børnepenge på plastikkirurgi?
Hold op med at være nervøs. Du inviterer ham på middag. Og hvad så?
Du har ret.
Er det din skoleopgave?
I femte klasse lavede jeg Det Hvide Hus ud af sukkerknalder.
Hold op med at tøve. Før Mike finder ud af, han kan gøre det bedre.
Fortæl mig lige, hvorfor jeg kæmpede for at få forældremyndigheden.
- Du brugte mig til at såre far. - Det er sandt.
Åh, gud.
- Hi. - Heey, Susan.
- Har du travlt? - Nej, slet ikke. Hvad så?
Jeg tænkte bare,
om der var en chance for, at du...
Jeg ville bare spørge om...
- Edie. - Hejsa, Susan.
- Hvad er du...? - Jeg lavede ambrosia,
og jeg lavede så meget, at jeg bragte noget over til Mike.
- Hvad sker der? - Susan ville spørge mig om noget.
Uh...
- Jeg har en tilstopning. - Hvabehar?
- Du er blikkenslager, ikke? - Jo.
- Tilstopningen er i røret. - Ja, der er de som regel.
- Jeg har en. - Okay. Jeg henter mit værktøj.
Nu? Vil du komme over nu? Du har selskab.
Det er i orden.
Giv mig to minutter. Jeg kommer lige straks.
Ja, sådan.
- Prop håret ned. - Det har jeg gjort.
- Det er ikke nok til at tilstoppe det. - Se her.
Kom det her peanutbutter i.
Og stegeolie.
- Mor... - Og de her oliven.
Det duer ikke.
Åh, gud. Det er ham.
Hvordan skal jeg tilstoppe vasken?
Her er dit problem.
Nogen proppede en masse ispinde herned.
Jeg har sagt til Julie en million gange, at hun ikke må lege i køkkenet. Børn!
Jeg giver køkkenet jeres bestilling og kommer med tallerkener til salatbaren.
Tak.
Andrew, Danielle, servietter. Tak.
De har videospil. Må vi spille, indtil maden kommer?
- Det er familietid. Jeg synes... - Spil i bare.
Du tror, jeg er sur over, vi tog herhen. Men det er jeg ikke.
Børnene ville have lidt forandring, noget sjovt.
Det forstår jeg godt. Men de får noget sundere mad i morgen.
- Jeg overvejer kylling saltimbocca. - Jeg vil skilles.
Jeg kan ikke leve i denne
vaskepulverreklame mere.
Salatbaren er derovre. Værsgo.
Tak.
Jeg tror, at jeg vil hente din salat.
- Bree Van De Kamp. - Goddag, Mrs Huber.
Vi fik ikke talt sammen til Mary Alices begravelse. Hvordan går det?
Bree længedes efter at dele sandheden om sin mands smertefulde bedrag.
Men desværre for Bree var det ikke muligt at erkende et nederlag.
Storartet. Alting går fint.
Jeg tog dressing med honning og sennep. Ranch-dressingen så suspekt ud.
Skal vi tale om det, jeg sagde?
Hvis du tror, jeg vil diskutere mit ægteskab et sted,
hvor toiletterne er mærket med Sild og Gutter, er du vanvittig.
- Hvad er det? - Hvad mener du? Det er salat.
- Med løg. - Hvad?
- Du kom løg i min salat. - Nej, jeg gjorde ikke.
Åh, vent.
Lyden, der vækkede min søn, var en, han kun havde hørt en gang før.
For mange år siden, da han var meget ung.
Men han genkendte den øjeblikkeligt.
Det var lyden af en familiehemmelighed.
Syv dage efter min begravelse, var livet på Wisteria Lane
omsider vendt tilbage til normalt.
Hvilket var uheldigt for nogle af mine venner.
- Mor. - Hvad nu?
- Far er hjemme.
Kom. Er der nogen hjemme?
- Heey! - Heey!
Jeg ventede dig ikke før om en uge.
Jeg skal tilbage til, Frisco i morgen tidlig.
Jeg fik din besked. Du lød lidt udmattet.
ja.
- Det har været lidt hårdt. - Hej. Ja. Fersken.
Har du købt nogen gaver til os?
Åh, gud, gaver. Vent lidt. Lad mig se.
- Åh! - ja!
Men i får den ikke, medmindre i lover at gå udenfor lige nu
og øver jer i at kaste i 20 minutter. Lover i det?
- Ja. - Rødder. Ud med jer.
Hvem er åben? Kom så. Længere væk. Touchdown.
Åh, gud.
Åh, nej.
Det mener du ikke. Jeg er udmattet. Jeg ser forfærdelig ud.
- Undskyld, skat. Jeg må bare have dig. - Er det okay, hvis jeg bare ligger her?
- Helt sikkert.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig mere... Åh, skat.
Jeg havde problemer med hævelser.
Lægen tog mig af p-piller. Tag et kondom på.
- Et kondom? - Ja.
Hvad er problemet? Lad os tage chancen.
- Tage chancen? - Ja.
- Tænk at du prøvede at myrde mig. - Ja, det er jeg ked af.
Mr,s Huber kom over, og jeg blev distraheret. Det var en fejl.
- Siden hvornår begår du fejl? - Hvad skal det betyde?
Det betyder, at jeg er træt af, at du altid er så fandens perfekt.
Jeg er træt af den underlige måde, dit hår ikke bevæger sig på.
Jeg er træt af, du reder vores seng om morgenen før jeg har været på toilettet.
Du er en kunstig forstads-husmor med perler og paletkniv,
der siger ting som: "Vi skylder Hendersons en middag"
Hvor er kvinden, jeg forelskede mig i,
der plejede at brænde ristet brød og drikke mælk ud af kartonen?
Og grine.
Jeg behøver hende. lkke den kolde, perfekte ting, du er blevet.
De mangler noget vand.
Bree hulkede stille på toilettet i fem minutter,
men det anede hendes mand ikke.
For da Bree omsider kom ud...
...var hun perfekt.
- Jeg fandt mine øreringe. Vi kan gå nu. - Var John her i dag?
Ja.
Græsset er ikke blevet slået. Jeg har fået nok. Vi hyrer en rigtig gartner.
- Hvorfor? - Er du døv?
Jeg har lige sagt, han ikke gør sit job.
Det er mørkt. Du kan ikke se, græsset er blevet slået.
- Det er det ikke. Mærk græsset. - Jeg vil ikke mærke græsset.
Lad os nu bare gå. Kom, vi er sent på den.
- Se at få det gjort. - Ja, sir.
Der er Tanaka. Det er tid til min dans.
Held og lykke, skatter.
Kan du se den mand, der lige gik?
Kan du sørge for, han har en drink i hånden hele aftenen?
Ja, frue.
Mm.
- Susan. - Mrs Huber, hvordan går det?
Desværre ikke så godt. Jeg prøver at finde noget, der kan lindre min mave.
- Har du ondt i maven? - Ja.
Jeg fik den værste makaroni og ost til begravelsen. Alt løber igennem mig.
Og jeg skal være i topform. Edie Britts søn skal overnatte hos mig.
Skal han overnatte hos dig?
Edie skal have en herre til middag,
aog jeg tror, hun har i sinde at underholde til langt ud på natten,
hvis du ved, hvad jeg mener.
Her er noget syrebekæmpende. Har du prøvet det?
Det er bare løgn. Det må bare ikke ske.
Mike kan ikke lide Edie bedre end mig.
Du ved ikke, hvad der foregår. Måske skal de bare spise middag.
Du har ret. De gør det.
Edie?
Hallo? Er der nogen hjemme?
Jeg vil låne noget sukker.
Åh, gud. Ja. Giv mig den.
Og bare lige sådan var muligheden, Susan havde klamret sig til,
chancen med Mike Delfino, var forsvundet for evigt.
På trods af den ejendommelige situation
tog Susan et øjeblik og begræd sit tab.
Åh.
Åh! Åh!
Det tog ikke længe for Susan at indse, at det ikke var hendes aften.
[Edie] Er der nogen?
- Åh, gud. Det er røg.
Åh, gud.
Hun lod nogle stearinlys være tændt uden opsyn.
Ambulanceførerne sagde, hun var heldig. Hun kunne være død.
Hun løb ud uden en trevl på.
- Hun havde sex med en fyr. - Hvad skete der med ham?
Han fik røgforgiftning. Han er på hospitalet.
Åh.
Susan, er du okay? Du ser forfærdelig ud.
Jeg har det fint. Jeg er ked af det med Edie.
Du skal ikke bekymre dig om Edie. Hun er en stærk dame.
Helt klart. Hun kommer igennem det. Hun finder en måde at overleve på.
Det gør vi alle sammen.
kom.
- Hvad er der sket? - Mike.
Og pludselig var han der. Som en Føniks, der rejser sig fra asken.
Jeg troede, du var... Hvor var du?
Jeg kommer lige fra biografen. Har Edie haft ildebrand?
Ja. Men hun har det fint nu. Alting er fint nu.
Og så var Susan glad igen.
Livet var pludselig fyldt med muligheder.
For ikke at nævne nogle få uventede overraskelser.
- Hallo? - Det er mig.
- Har du fundet noget? - Nej, ikke endnu.
Bare rolig. Jeg kommer nærmere.
Jeg har taget champagne med. Jeg synes, vi skal have en skål.
Næste dag samledes mine venner for at pakke mit tøj væk,
mine personlige ejendele og det, der var tilbage af mit liv.
Okay, damer, op med dem.
Skål for Mary Alice, en god ven og nabo.
Hvor du end er, håber vi, at du har fundet fred.
Skål for Mary Alice.
Lad os komme i sving.
Prøv at se Mary Alices tøj.
Størrelse 38? Ha. Hun sagde, at hun var størrelse 36.
- Vi fandt et skelet i skabet. - Ikke helt, Gabrielle.
- Hvad er det? - Et brev adresseret til Mary Alice.
Hvor ironisk.
At noget, jeg havde prøvet at holde hemmeligt, blev behandlet så skødesløst.
- Det er privat. - Det er åbnet. Hvad er problemet?
- Hvad betyder det? - Aner det ikke. Se på poststemplet.
Åh, gud. Hun fik det den dag, hun døde.
Tror l, det var derfor, hun...?
Beklager, piger. Jeg ville aldrig bebyrde jer med det her.
Mary Alice, hvad gjorde du?