23.976
Tekstityksen versionumero: 1.1 Päiväys: 25.06.2009
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: Wagner, VierasTalo, juzkaaz, Snagglepuss, Atskuli, -
Haunted, Pain666, Juhwetus ja jazzzombie
Oikoluku: jazzzombie
Väärässä, kuten tavallista.
Yhdysvaltain toimettomuus Itä-Euroopassa vahvistaa, -
että Neuvostoliiton sotilaallinen painostus Afganistanin rajalla -
jää ilman Yhdysvaltain vastustusta.
Ongelma: Neuvostoliitto jatkaa sotilaallisia harjoituksiaan -
tehden pommikokeita vain 2 000 kilometrin päässä -
Alaskan etelärannikolta.
Presidentti Nixon antoi tämän varoituksen Neuvostoliitolle.
Yhdysvallat ei aloita konflikteja.
Haluan tehdä selväksi, että pidämme puolemme rauhan ylläpitämiseksi.
Vihollisen kannattaakin pohtia, -
ovatko Yhdysvaltoihin hyökkäämisen haitat pahempia kuin sen hyödyt.
Neuvostoliiton toimien johdosta ydintiedemiesten valvontaryhmä -
siirtää Tuomiopäivän kellon osoittamaan viittä vaille keskiyötä:
ydinsodan hävitystä.
Kysymys: Kun nolla merkitsee mahdottomuutta -
ja kymmenen täyttä varmuutta, -
millä todennäköisyydellä venäläiset hyökkäävät Yhdysvaltoihin?
- Pat Buchanan. - Nollan.
Neuvostoliitto ei tohdi ryhtyä sotaan, -
kun puolellamme on kävelevä ydinpelote.
Viittaatte Tohtori Manhattaniin, -
mutta onko hän tae maailmanrauhalle? Eleanor Clift.
Ei se ole estänyt Neuvostoliittoa haalimasta -
- ennätysmäärää ydinaseita. - Eikö kyse ole pelkästä statuksesta?
Ehkä he tekevät ydinasekokeita, -
koska tuntevat olonsa uhatuksi Tohtori Manhattanin vuoksi.
Kenties koko maailma tuntee samoin.
Neuvostolaivat ovat rikkoneet aluevesirajoja...
Se taisi olla vain ajan kysymys.
Se on pelkkä vitsi.
Äiti, anna anteeksi.
JAPANI ANTAUTUU
HYVIÄ ELÄKEPÄIVIÄ, SALLY
LEPAKKOHUORAT
VENÄLÄISILLÄ ATOMIPOMMI
...olin sankari, hitto vie.
VIETNAMIN SOTA KIIVASTUU
Onnea matkaan, herra Gorsky.
NIXON VALITTU KOLMANNELLE KAUDELLEEN
Painukaa hiiteen, naamiovartijat!
KUKA VARTIOI VARTIJOITA?
Edward Blake. 67 vuotta, -
190 senttimetriä pitkä, sata kiloa.
- Kaveri oli oikea atleetti. - Näin ruumiin.
- Ikäisekseen rautaisessa kunnossa. - Paitsi että on kuollut.
Tasolasiin ei saa helposti edes säröä.
Hänet oli heitetty. Vilkaisitko makuuhuonetta?
Pöytälaatikot sotkettu, patjat käännetty.
- Varmaan ryöstö. - Tai lavastettu sellaiseksi. Katso.
Kättelee presidentin kanssa.
Oliko Blake vakooja?
Hallituksen salainen agentti?
Tämä juttu ei taida olla meidän tasollamme.
Rorschachin päiväkirja. 12. lokakuuta 1985.
Koiranraato kujalla tänä aamuna. Renkaanjäljet haljenneessa mahassa.
Tämä kaupunki pelkää minua. Olen nähnyt sen todelliset kasvot.
Kadut ovat likaojien levennyksiä, ja ojat ovat täynnä verta.
Kun viemärit viimein umpeutuvat, kaikki syöpäläiset hukkuvat.
Kaikki seksin ja murhien tuottama saasta velloo heidän vyötäisillään, -
ja kaikki huorat ja poliitikot anelevat: "Pelasta meidät!"
Ja kuiskaan: "Ei."
Nyt koko maailma seisoo kuilun partaalla ja tuijottaa suoraan helvettiin, -
kaikki liberaalit, intellektuellit ja lipevät puhujat.
Äkkiä kukaan ei keksi mitään sanottavaa.
Allani tämä vastenmielinen kaupunki -
kirkuu kuin teurastamo täynnä vammaisia lapsia.
Ilta löyhkää parittelulta ja huonolta omaltatunnolta.
MINUUTTIMIEHET 1940
Tänä iltana New Yorkissa kuoli koomikko.
Joku tietää miksi.
Joku tietää.
Kaikki alkoi jengien myötä.
Se unohdetaan joskus.
Merirosvoasuja ja aavelakanoita.
Heistä oli hauskaa naamioitua murtokeikoille.
He tietysti pääsivät vapaaksi heti pidätyksien jälkeen, -
kun heitä ei voitu tunnistaa naamioiden takia.
Me parin poliisikaverini kanssa keksimme jotain.
Panimme naamiot päähämme ja jatkoimme siitä, mihin laki loppui.
Pian lehdet nostivat asian esille, -
ja niin sitä oltiin kansanviihdettä.
Meitä oli minä, Taala-Bill, Koimies, -
Kapteeni Metropolis, Huppuoikeus, Silkkiaave -
ja Koomikko. Hänestä sitä juttua vasta riittäisi.
Olen varmaan juovuksissa, kun kerron taas tätä juttua.
Taidat yrittää sanoa jotain.
Yritän sanoa, että me pääsimme helpolla.
Teitä ei kohdeltu reilusti. Jatkoitte siitä, mihin me jäimme.
Nixon pakotti teidät lopettamaan.
Siinä vasta paskiainen.
- Ja minä äänestin häntä viidesti. - Se oli joko hän tai kommarit.
On melkein keskiyö. Täytyy lähteä.
Totta puhuen olit parempi Yöpöllö kuin minä koskaan olin, Danny.
Hollis, älä puhu paskaa.
Varohan kielenkäyttöäsi. Vasen koukkuni selätti Kapteeni Akselin.
Ensi viikkoon?
Ei sinun tarvitse käydä luonani.
- Eikö sinulla ole naisseuraa? - Meidän eläkeläisten on pidettävä yhtä.
Kaipaatko sitä koskaan?
- En. Entä sinä? - En helkutissa.
Nähdään.
KORJAAMME MYÖS VANHOJA MALLEJA
- Terve, Daniel. - Rorschach.
Otin papuja. Toivottavasti ei haittaa.
Ei tietenkään.
Haluatko, että lämmitän niitä?
Hyvää näin.
Miten olet jaksellut?
Vapaalla jalalla toistaiseksi.
Daniel. Vilkaisehan tätä.
- Onko tämä papukastiketta? - Ihmispapukastiketta.
Nappi kuului Koomikolle, veri samoin.
Hän on kuollut.
Puhutaan alakerrassa.
Ehkä se oli murto. Ehkä tappaja ei tiennyt, kuka Koomikko oli.
Tavallinen murtovarasko tappaisi Koomikon? Naurettavaa.
Kuulin, että hän on tehnyt töitä hallitukselle vuodesta 1977 lähtien -
ja auttanut kaatamaan marxilaisia hallituksia Etelä-Amerikassa.
Ehkä se oli poliittinen murha.
Ehkä. Tai ehkä joku tappaa naamioituja sankareita.
- Eikö tuo ole aika vainoharhaista? - Niinkö ne minusta nykyään sanovat?
Että olen vainoharhainen?
Koomikko sai paljon vihollisia itselleen vuosien varrella, jopa ystävistään.
Ystävistä puheen ollen, kuinka Hollis Mason voi?
Hän kirjoitti kirjan, jossa sanoi ikäviä asioita Koomikosta.
En pidä vihjailustasi. Enkä pidä siitäkään, että seuraat minua.
Ehkä pidin sinua silmällä siltä varalta, -
- että joku jahtaa naamiosankareita. - Et ole niin herkkätunteinen.
Hyökkäys yhtä vastaan on hyökkäys meitä kaikkia vastaan.
Mitä meidän pitäisi tehdä asialle?
Kostaa.
- Vartijoiden aika on ohi. - Nixon väittää niin.
Niin minäkin.
Kukaan ei tiedä, kuka olet. Voisit luovuttaa ja elää normaalia elämää.
Kuten sinä teet?
Kun kävelet kaupungissa, joka kuolee vesikauhuun, -
ohitat ihmistorakat, jotka puhuvat huumeista ja lapsipornostaan, -
tunnetko olosi normaaliksi?
Minä en sentään piilottele yhä naamion takana.
Et niin.
Sinä piileskelet näkyvillä.
Nähdään, Dan.
Pääset huoltoluukusta ulos parin korttelin päässä.
Muistan. Kävin täällä usein, -
- kun olimme kumppaneita. - Ne vasta olivat aikoja, Rorschach.
- Mitä oikein tapahtui? - Sinä lopetit.
Herra Veidt, olette tähän päivään mennessä toinen Vartijoista, -
jotka ovat paljastaneet henkilöllisyytensä. Ensimmäinen oli Hollis Mason.
Te olette hyötyneet siitä rahallisesti.
Olette muuttaneet sankarialteregonne, Ozymandiaksen, miljardibrändiksi.
Teette leluja, ruokalaatikoita ja geenimanipulaatiota.
- Tietääkseni elokuvakin on työn alla. - En ole kuullut vielä kysymystä, herra Roth.
Pyydän anteeksi. Oletteko sitä mieltä...
Että muut Vartijat vihaavat minua, koska myyn kamppailumme rahasta?
On käynyt mielessäni, että entiset kollegani voivat olla sitä mieltä.
Aivan kuten te tiedätte, että puolueellinen journalismi myy eniten.
Veidt-yhtiöiden markkinointipuoli rahoittaa työtämme Tohtori Manhattanin kanssa.
Laajensimme äskettäin Etelämantereen tutkimuslaitostamme, -
jossa yritämme luoda uusiutuvan ja halvan energiamuodon.
Täten voisimme eliminoida maailman riippuvuuden fossiilipolttoaineisiin.
Ei tarvitse olla nero huomatakseen, ettei kylmä sota johdu ideologioista.
Se perustuu riittämättömyyden pelkoon.
Jos resurssit olisivat rajattomat, -
sodasta tulisi hyödytöntä.
Toivottavasti muut Vartijat ymmärtävät asian.
Missä he lienevätkään.
Kiitos ajastanne.
- Näytät hyvältä, Adrian. - Dan, siitä on liian kauan.
TUOMIONPÄIVÄN KELLO VIITTÄ VAILLE KESKIYÖTÄ
Rorschach siis luulee jonkun jahtaavat Vartijoita.
Uskotko, että se on mahdollista?
Tilastollisesti yksi murha ei tee salajuonta.
Rorschach on sosiopaatti, kuten Koomikkokin. Hän oli käytännöllisesti katsoen natsi.
- Tiedät sen paremmin kuin muut. - En ole täällä siksi, että ikävöin häntä.
Rorschach on selvästi tajunnut, että vain me tunnemme toistemme henkilöllisyydet.
Koko maailma tuntee sinut. Siksi varoitan sinua ensin.
Kiitos, Dan.
Mutta meillä on suurempi huolenaihe kuin Rorschachin teoria.
Jos Neuvostoliitto laukaisee ydinaseensa, voiko Jon todella pysäyttää ne?
Heillä on 51 000 ydinkärkeä.
Vaikka Jon pysäyttäisi 99 prosenttia, jäljellejäävä prosentti voisi -
silti tappaa jokaisen elollisen olion maailman päällä.
Edes Tohtori Manhattan ei voi olla kaikkialla samaan aikaan.
ROCKEFELLERIN SOTILASTUTKIMUSKESKUS
Rorschachin päiväkirja. 13. lokakuuta 1985.
Kello 20:30.
Dreibergin tapaaminen jätti pahan maun suuhun.
Mies on läski epäonnistuja, joka vikisee kellarissaan.
Miksi niin harvat meistä ovat aktiivisia, -
terveitä ja henkisesti tasapainoisia?
Ensimmäinen Yöpöllö pitää autokorjaamoa.
Ensimmäinen Silkkiaave on turvonnut vanha huora, -
joka tekee kuolemaa kalifornialaisessa lepokodissa.
Taala-Billin viitta jäi pyöröoven väliin, ja hänet ammuttiin.
Silhuetti murhattiin. Epäsiveän elämäntyylin uhri.
Koimies on mielisairaalassa Mainessa.
Listallani on enää kaksi nimeä.
Molemmat asuvat Rockefellerin sotilastutkimuskeskuksessa.
Menen heidän luokseen.
Menen kertomaan tuhoutumattomalle miehelle, että joku aikoo tappaa hänet.
- Hyvää iltaa, Rorschach. - Tohtori Manhattan.
- Tiedätkö, miksi olen täällä? - Tiedän.
Mutta joudut lähtemään pettyneenä.
Rorschach, sinun ei pitäisi olla täällä. Olet etsintäkuulutettu.
- Hauska nähdä, Silkkiaave. - Minulla on oikea nimikin, käytä sitä.
- Miten vain tahdot, Laurie. - Mitä teet täällä?
Koomikko on kuollut. Rorschach tahtoo, että katson tulevaisuuteeni.
Hän tahtoo tietää, tunnistetaanko tappajaa julkisuudessa.
Varoitin jo Dreibergiä. Tulin varoittamaan teitäkin.
Vaikka haluaisinkin auttaa, tulevaisuuteni on estetty.
Jonkinlaista väliaikaista häirintää.
- En näe sitä selvästi. - Häirintää? Minkä aiheuttamaa?
Todennäköisesti ydinholokaustin.
Jos Yhdysvallat ja Neuvostoliitto aloittaisivat sodan, -
syntyvä paineaalto tuottaisi takionipuuskan.
Ne ovat hiukkasia, jotka liikkuvat taaksepäin sen läpi, mitä koette nyt.
Siksi se hämärtää tulevaisuudennäkymäni.
- Minun on palattava töihin. - Odota.
Mitä jos joku haluaa meidät siksi pois tieltä?
- Jottemme voisi estää sitä? - Näkemiin, Rorschach.
Näin paljon vaivaa päästäkseni tänne. En lähde...
Ennen kuin olen sanonut sanottavani.
Salaat minulta paljon nykyään, Jon.
En halunnut huolestuttaa sinua etukäteen.
Voimme Adrianin kanssa ratkaista energiakriisin. Sota voidaan ehkä välttää.
Mutta puhut aina kaiken samanaikaisuudesta.
Jos se on totta, kuinka voit muuttaa tulevaisuutta?
Jos vain pystyisit näkemään ajassa, kuten minä.
Anna minun näyttää sinulle.
Taikaa, unelmia. Siksi tein sitä.
Olin sankari, hitto soikoon!
Ei ole minun vikani, että vanhenit. Miksi valitat, kun ruokin sinut ja lapsesi?
Soita ystävällesi Eddielle. Ehkä hän tarjoaa jotain parempaa.
Se oli virhe. Vain kerran.
Hän yritti raiskata sinut...
Mielesi menee synkkiin paikkoihin, ja ihmettelet, miksen kerro pahimpia asioita.
- Sano Danille terveisiä. - Mitä?
Haluat pyytää minua illalliselle.
Kuten teimme ennen.
Muttet pyydä. Tiedät, etten pysty.
Soitat siis Danille, mikä on luonnollista.
Ansaitset vanhan ystävän lohdutusta.
Dan Dreibergin pöytä?
Muistatko sen hullun tyypin, Kapteeni Kalman?
Hän esitti superroistoa, koska halusi saada selkäänsä.
Hän yritti sitä minun kanssani. Kävelin vain pois.
Hän alkoi seuraamaan minua keskellä päivää ja huusi: "Rankaise minua!"
Sanoin: "En, häivy!"
Luoja. Mitä hänelle tapahtui?
Hän temppuili myös Rorschachin kanssa, joka heitti hänet hissikuiluun.
Luoja. Tuo ei ole edes hauskaa.
On se vähän.
On mukava taas nähdä sinua.
Niin sinuakin.
Miksi me teimme niin? Pukeuduimme sillä tavalla?
- Koska kukaan muu ei tehnyt niin. - Niin. Muistatko asuni?
Tiukkaa lateksia. Se oli kauhea.
Niin, kauhea.
En halunnut tuottaa äidilleni pettymystä.
Hän halusi tyttönsä tekevän samoin ja taistelevan pahiksia vastaan.
Keene-asetus oli parasta, mitä meille tapahtui.
Elämme ainakin pidempään.
Mitä?
Jon luulee, että ellei hän tee asialle jotain, -
ydinsota syttyy.
Pian.
En tiedä, mitä ajatella. Kaikki se kvantti- mekaniikka ja rinnakkaistodellisuudet.
En aina edes tiedä, missä universumin hän näkee
Hän vain etääntyy minusta.
Kaikista.
En voi edes sanoa, välittääkö hän enää minusta vai teeskenteleekö vain.
Jos hän teeskentelee, hän välittää.
Odota. Avaan oven.
Kiitos, Dan.
Olen pahoillani. Kutsuin sinut illalliselle pitämään hauskaa, -
mutta näinä aikoina naurut ovat melko vähissä.
Mitä odottaisit? Koomikko on kuollut.
Laurie? Sinäkö siellä?
Luulin, että olisit jo tottunut matkustamaan tuolla tavoin.
En ole. Vihaan sitä, kun Jon kaukosiirtää minut.
Kyllä se lentämisen voittaa. Margarita?
Äiti, kello on 2:00 iltapäivällä.
Muistatko sen tyypin, joka kirjoittaa minulle kirjeitä?
Hän lähetti minulle muistoesineen.
Kahdeksan sivun pornosarjakuvan, jota tehtiin 30- ja 40-luvulla.
- Tämänkö hän lähetti? - Se on arvokasta antiikkia.
- Äiti, tämä on vastenmielistä. - Minusta se on imartelevaa.
Miksi aina kutsut minua äidiksi, kun olet vihainen?
Tiedän, miksi olet täällä. Minä luen yhä.
Näin sen lehdestä.
Eddie Blaken hautajaiset ovat tänään.
Hän taisi kertoa viimeisen vitsinsä.
- Eddie-raukka. - Senkö jälkeen, mitä hän sinulle teki?
Olet yhä nuori.
Sinä et tiedä. Asiat muuttuvat.
Se tapahtui 40 vuotta sitten.
Olen 67-vuotias.
Joka päivä tulevaisuus näyttää hieman synkemmältä.
Mutta jopa synkin menneisyys -
kirkastuu vain entisestään.
Kiitos.
Huomenna 15:00 studiossani.
Oikea valokuvasessio. Miltäköhän hiukseni näyttävät?
Mene vain. Tulen pian.
Eddie? Mitä sinä täällä teet?
Tiesit, että vaihdan vaatteita.
Niin tiesin.
Älä viitsi, kulta. Tiedän, mitä tarvitset.
Sille täytyy olla jokin syy, että pukeudut näin.
Ei, Eddie.
- Ei kirjoitettuna "K-Y-L-L-Ä". - Ei, vaan "E-I".
- Onko selvä? - Älä viitsi, kulta.
Eddie?
Nouse!
Senkin paskiainen!
- Kiihottaako tämä sinua? - Mitä?
Elämme kovia aikoja, kyyhkyläinen.
Sade kastelee niin hyvät kuin pahatkin.
Koomikko oli hieman molempia.
Hän uskoi aina nauravansa viimeiseksi.
Ilotulitus? Tämän täytyy olla vitsi.
Luulisi tämän maan saaneen jo kyllikseen räiskyttelystä.
Jos olisimme hävinneet tämän sodan, luulen, että olisimme menneet vähän sekaisin.
Siis valtiona. Mutta emmepä hävinneet.
Kiitos sinun.
- Kuulostat katkeralta. - Minäkö?
En hitossa. Minusta se on hulvatonta.
- Herra Eddie? - Tätä juuri kaipasinkin.
Nyt sota on ohi. Meidän täytyy puhua tästä vauvasta.
Ei ole mitään puhuttavaa. Minä lähden.
Aion unohtaa sinut ja kurjan pikku maasi.
- Painu vittuun. - En.
- Painu vittuun. - Sinä muistat minut.
Sinä muistat minut ja maani -
ikuisesti!
Kasvoni!
Blake, älä tee sitä.
Hän oli raskaana.
- Ammuit hänet. - Niin.
Ja sinä katsoit vierestä.
Olisit voinut muuttaa aseen höyryksi, luodit elohopeaksi -
tai pullon lumihiutaleiksi, muttet tehnyt niin.
Et välitä ihmisistä pätkääkään.
Olet ajelehtimassa ulottumattomiin.
Luoja meitä auttakoon.
Lääkintämies!
POLIISIT: "ANTAKAA HEIDÄN TEHDÄ SITÄ"
Huomio, kansalaiset. Yritämme pitää järjestystä yllä.
Tyhjentäkää kadut, kunnes poliisilakko on ohi.
Ei ole syytä väkivaltaisuuksiin.
Hemmetti. Näinkö te haluatte hoitaa tämän?
Ei ole syytä väkivaltaisuuksiin.
Tämä menee rankaksi.
Hemmetti, että tykkään työskennellä Yhdysvaltain maaperällä.
Viimeksi oli näin hauskaa Woodwardin ja Bernsteinin kanssa.
- Kuinka kauan voimme jatkaa tätä? - Kongressi tekee jotain säädöstä, -
joka kieltää naamioseikkailijat. Päivämme ovat luetut.
Siihen asti on, niin kuin aina sanot. Olemme yhteiskunnan ainoat suojelijat.
- Miltä? - Pilailetko? Heiltä itseltään.
- Kusipää. - Koomikko, odota!
Ota likaiset näppisi irti minusta.
Mitä hittoa meille tapahtui?
Mitä amerikkalaiselle unelmalle tapahtui?
Mitäkö sille tapahtui? Se toteutui.
Se on edessäsi.
NEUVOSTOLIITTO EI HYVÄKSY USA:N SEIKKAILUJA AFGANISTANISSA
TAKANASI.
Edgar William Jacobi, tunnetaan myös Edgar William Vaughnina, -
tunnetaan myös Moolokina.
Mistä sinä puhut?
Olen eläkkeellä oleva liikemies...
Valehtele uudelleen, Moolok, niin murran toisenkin sormen.
Maksoin velkani yhteiskunnalle. En ole enää Moolok.
- Mitä sinä minusta tahdot? - Kävit kuulema Blaken hautajaisissa. Miksi?
Minusta tuntui, että minun piti -
kunnioittaa Koomikkoa.
- Mistä tiesit, että hän oli Koomikko? - Hän murtautui tänne viikko sitten.
Hänellä ei ollut naamiotaan. Hän oli humalassa.
Vihollisia vuosikymmeniä. Miksi hän sinun luonasi vierailisi?
Heräsin maakuuhuoneessani, ja siinä hän oli. Hän oli järkyttynyt.
- Hän itki. - Koomikkoko itki?
Hän soperteli omiaan. Niissä ei ollut mitään järkeä.
Kusin housuuni. Luulin, että hän tappaisi minut.
Mitä hän sanoi?
Se on vitsi. Yksi hemmetin vitsi.
Luulin tienneeni, millaista se on, millainen maailma on.
Olen tehnyt pahoja asioita.
Pahoja asioita naisille. Ammuin lapsia Vietnamissa.
Mutta se oli sota. Tämä...
En ole koskaan tehnyt mitään tämän kaltaista.
Tässä puran sydäntäni yhdelle arkkivihollisistani.
Totuus on, -
että sinä olet läheisin ihminen, jonka tunnen. Mitä se kertoo?
Saatana.
Nimesi oli listalla -
Janeyn kanssa, vai mikä hänen nimensä olikaan.
Manhattanin vanha heila.
Anna anteeksi, äiti.
Sitten hän lähti.
Vannon, etten tiedä, mitä helvettiä hän tarkoitti.
Hauska tarina. Kuulostaa uskomattomalta.
Varmaan totta.
Se siitä? Olenko kuivilla?
Sinä?
Kuivilla?
Amygdaliini, aprikoosinsiemenistä tehtyä huijauslääkettä. Se on laitonta.
Pyydän, älä vie sitä.
Yritän kaikkea.
- Minulla on syöpä. - Millainen syöpä?
Tiedätkö sellaisen syövän, josta parantuu?
Minulla ei ole sellaista.
Rorschachin päiväkirja. 16. lokakuuta.
Haluatko tätä? 50 dollaria...
Ajattelin Moolokin tarinaa. Saattaa olla valetta.
Kostosuunnitelma, jonka hän laati kaltereiden takana.
Haista vittu! Tienaan enemmän viikossa kuin sinä vuodessa, homo!
Jos tarina on tosi, mikä pelottaisi Koomikkoa tarpeeksi itkeäkseen Moolokin edessä?
Mitä hän näki?
Lista, jonka hän mainitsi.
Edward Blake, Koomikko.
Syntynyt 1918.
Haudattiin sateeseen. Murhattu.
Näinkö meille käy? Ei aikaa ystäville.
Vain vihollisemme jättävät meille ruusuja.
Väkivaltaiset elämät loppuvat väkivaltaisesti.
Blake ymmärsi. Ihmiset ovat raakalaisia.
Ei väliä, kuinka paljon sitä kaunistelee tai piilottelee.
Blake näki yhteiskunnan todelliset kasvot.
Hän päätti ryhtyä sen parodiaksi, vitsiksi.
Kuulin kerran vitsin.
Mies menee lääkäriin. Valittaa masennustaan.
Elämä on karua ja julmaa.
Tuntee olevansa yksin uhkaavassa maailmassa.
Tohtori sanoo: "Hoitokeino on helppo."
"Verraton klovni, Pagliacci, on kaupungissa."
"Mene katsomaan. Se piristää."
Mies pillahtaa itkuun.
"Mutta tohtori, -
minä olen Pagliacci."
Hyvä vitsi. Kaikki nauravat.
Rumpurolli pärisee. Esirippu.
Mihin aikaan sinun pitikään mennä haastatteluun?
Älä huolehdi. Meillä on paljon aikaa.
Sormesi ovat kuin patteria nuolisi.
- Lopeta. Mitä sinä teet? - Älä hermostu.
Luulin, että pidät tästä.
En.
En tiedä.
- En halua tuota. - En tiedä, mikä kiihottaa sinua enää.
Tiedän, että yritit...
- Teetkö töitä, kun olemme sängyssä? - Työni Adrianin kanssa on tärkeässä vaiheessa.
- Mielestäni ei ollut tarpeellista... - Mitä?
Kertoa, kuka teistä antoi minulle säälipanon?
Huomioni oli täysin sinussa.
Jos asenteessani on mielestäsi ongelma, olen valmis puhumaan siitä.
Tiedät, miten koko maailma muodostuu, muttet miten ihminen.
Mitä minä olen sinulle? Vain ongelma ratkottavaksi?
Käske miehiäsi perääntymään. Lähetän reaktorin Karnakiin nyt.
Olet ainut yhteyteni maailmaan.
En halua enää sitä vastuuta.
Jon on teidän.
- Älä huolehdi, hän palaa vielä. - Ei palaa.
Häntä on kutsuttu monilla nimillä: -
sankari, ase, maamme turvallisuuden takaaja, -
ydinsodan estäjä tai maailmojen tuhoaja.
Myöhemmin illalla, Tohtori Manhattan vastaa minun ja teidän kysymyksiinne -
ainutlaatuisessa haastattelussa, jonka teille tarjoaa ilman mainoksia Veidt-yhtiöt.
- Kuka siellä? - Laurie.
- Anteeksi. Asennutin juuri uuden lukon. - En tiennyt, minne muualle mennä.
Ei se mitään. Tule sisään.
- Mikä hätänä? - Jätin Jonin.
Voi Luoja. Olen pahoillani.
En tiedä, miksi olen täällä.
En tunne muita.
En tunne muita kuin hemmetin supersankareita.
Ei se mitään. Ehkä vain vähän riitelitte.
Ei, Dan. Et tiedä, millaista hänen kanssaan on elää.
Hän katsoo asioita, niin kuin ei muistaisi enää, mitä ne ovat.
Tämä maailma on hänelle kuin usvassa kävelemistä.
Ihmiset ovat vain varjoja.
Varjoja sumussa.
Miten tästä tuli näin monimutkaista?
Olen pahoillani.
- Olen jo kahdesti pilannut iltasi. - Älä viitsi.
Olen iloinen, kun tulit. Olin juuri menossa Hollisille oluelle.
Olet tervetullut mukaan.
Oikeastaan minä vaadin sitä.
Loistavaa. Manhattan tulee, eikä minulle kerrota.
Meillä ei ole aikaa meikkaukseen. Tuo sininen on liian vaalea televisioon.
Onko tarpeeksi tumma?
Kyllä, se on tarpeeksi tumma.
- Seymour. - Bernie, miten menee?
Tässä on Pentagonin hyväksymä lista, joista ei saa puhua.
Afganistan tulee esille, mutta ole hillitty.
Yritä olla joutumatta tiukkoihin tilanteisiin.
Kuuluisa ydinfyysikko, joka onnettomuuden seurauksena -
sai ihmeellisiä voimia.
Kykenevä taivuttamaan materiaa tahtonsa mukaan.
Nykyään hänet tunnetaan Tohtori Manhattanina. Tervetuloa.
Kiitos.
Te saatte ensimmäisen kysymyksen, neiti Black.
Kuten tiedätte, Tohtori Manhattan, tuomiopäivänkello -
symboloi ihmiskunnan lähestyvää tuhoa -
keskiyön merkitessä ydinsotaa.
Kello näyttää nyt neljää vaille keskiyötä.
Onko loppu niin lähellä?
Isäni oli kelloseppä.
Hän jätti ammattinsa Einsteinin todistettua ajan suhteelliseksi.
Symbolinen kello auttaa yhtä paljon älykästä olentoa -
kuin valokuva hapesta auttaa hukkuvaa.
Vaaraa ei siis ole?
Maailmassa olisi vaarallista ilman ydinaseitakin.
Miten kommentoitte väitteitä, joiden mukaan olette todellisuudessa Jumala -
kyetessänne näkemään niin menneeseen kuin tulevaan?
Näen vain oman menneisyyteni ja tulevaisuuteni.
En ole kaikkitietävä.
- Teidän vuoronne, Doug Roth. - Kun kerran menneistä puhutaan: -
muistatteko miehen nimeltä Wally Weaver?
Kyllä. Työskentelimme fyysikkoina Gila Flatsin tutkimuslaitoksessa.
- Hän menehtyi syöpään. - Hän oli hieno mies.
Entäpä Edgar Jacobi, joka tunnetaan myös superroisto Moolokina?
Kohtasitte 60-luvulla useissa taisteluissa ja konflikteissa.
- Tiesittekö hänelläkin olevan syöpä? - Kukaan ei ole kertonut.
Entäpä kenraali Anthony Randall, -
joka toimi välikätenä alkaessanne työskennellä hallitukselle?
- Syöpä hänelläkin. - Vihjaat olevani aiheuttaja.
- Siltä se kovasti näyttää. - Yhdentekevää, vaikka pitäisikin paikkansa.
Sekä terveessä että sairaassa ruumiissa on sama määrä hiukkasia.
Rakenteellisesti niillä ei eroa.
Rauhoittukaa.
Entä Janey Slater? Luuletko sen olevan yhdentekevää hänelle?
Ex-naisystäväsi, fyysikko hänkin. Tapailitte yksitoista vuotta.
- Kysymys kerrallaan. - Hänelläkin on syöpä.
Lääkärit arvioivat eliniäksi puoli vuotta. Eikö niin, neiti Slater?
Olit kaikkeni, Jon. Koko elämäni.
- Muistatko, kuinka monta kertaa sanoit rakastavasi minua? - En tiennyt.
Tuin sinua onnettomuuden jälkeen. Annoin kaikkeni.
- Näinkö osoitat kiitoksesi? - Janey, kukaan ei kertonut.
Hemmetti, Jon!
Janey, odota.
Haastattelu on päättynyt. Hoitakaa kuvaajat ulos.
Perääntykää! Täällä tarvitaan apuja!
Olkaa hyvä...
Jos voisitte vain mennä pois -
ja jättää minut rauhaan.
Käskin jättää minut rauhaan!
Katselen tähtiä. Ne ovat kovin kaukana.
Niiden valolta kestää kauan saavuttaa meidät.
Näemme tähdistä ainoastaan niiden vanhat valokuvat.
On heinäkuu 1959. Olen rakastunut.
- Hakekaa huomenna. 75 senttiä. - Selvä, kiitos.
Olisipa hän varoittanut kuvasta.
- Kasvoni olivat ihan kurtussa. - Näytät varmasti upealta.
Hänen nimensä on Janey Slater.
Hänkin on fyysikko.
Olen 30 vuotta.
Koulukaverini, Wally Weaver, tutustutti meidät toisiimme.
12. helmikuuta 1981. Wally menehtyy syöpään.
Väittävät minun aiheuttaneen sen.
Sinä yönä rakastelimme ensimmäisen kerran.
Onnettomuus odotti kuukauden päässä.
Tulen ihan kohta. Unohdin kelloni.
Odotetaan häntä.
Astun huoneen poikki ominaiskenttäkammioon.
Löydän kelloni.
Palatessani ovelle -
- Wally kalpenee. - Ohjelma on lukittu.
Lukon ajastusta ei pysty ohittamaan.
Olen kauhuissani.
Olen pahoillani, Jon, -
mutten voi...
Janey, älä jätä minua!
12. toukokuuta 1959 meidät esitellään toisillemme.
Hän tarjoaa oluen. Ensimmäinen kerta, kun nainen tekee minulle niin.
Ojentaessaan huurteista tuoppia sormemme koskettavat toisiaan.
Hyvä, Jon.
Nyt vain kasaat osat paikoilleen oikeassa järjestyksessä.
Tunnen pelkoa viimeistä kertaa.
Järjestetään symboliset hautajaiset. Mitään haudattavaa ei ole.
Janey kehystää valokuvan.
Se on ainoa kuva, joka minusta on.
Alueen laitamilla havaitaan verenkiertojärjestelmä.
Muutama päivä myöhemmin käytävällä seisoo osittain lihaksensa luonut luuranko, -
joka hetken huudettuaan katoaa.
Voi luoja. Jon?
Oletko se sinä?
Maailmalla ihmetellään yhä -
lähi-historian luultavasti merkittävintä tapahtumaa.
Toistamme: Teräsmies on olemassa, ja hän on amerikkalainen.
He kutsuvat minua Tohtori Manhattaniksi.
Minulle selitetään, että nimi perustuu uhkaaviin mielikuviin Amerikan vihollisissa.
He muovaavat minusta jotain Jumalan kaltaista, jotain hyvin tappavaa.
Tammikuussa 1971 presidentti Nixon pyytää minua puuttumaan Vietnamin sotaan.
Edeltäjänsä eivät olisi moista pyytäneet.
Viikkoa myöhemmin konflikti on ohi.
Osa vietkongeista tahtoo antautua henkilökohtaisesti minulle.
Hollis Mason, eläköitynyt naamiosankari, julkaisee kirjan.
Kirjassaan hän nimittää saapumistani uuden aamun koitoksi supersankareille.
En ole varma, tiedänkö, mitä se tarkoittaa.
Sanomaani lainattiin väärin.
En väittänyt, että Teräsmies olisi olemassa ja että hän olisi amerikkalainen.
Sanoin, että jumala on olemassa, ja hän on amerikkalainen.
Jos tunnet uskonnollista pelkoa ja ahdistusta tätä väitettä kohtaan, -
Älä hätäänny. Se tarkoittaa, että olet yhä järjissäsi.
Joulu vuonna 1963.
Janey kertoo olevansa peloissaan ja huolissaan.
Hänestä olen kuin Jumala. Sanoin, etten usko sellaisen olemassaoloon.
Jos on, minä en ole kuin hän.
Sanon, että haluan häntä vieläkin.
Haluan häntä ikuisesti.
Valehdellessani hänelle on 4. syyskuuta 1970.
Olen huoneessa, joka on täynnä ihmisiä, jotka ovat valeasuissa.
Nuori tyttö katsoo minua ja hymyilee.
Hän on kaunis.
Jokaisen pitkän suudelman jälkeen hän antaa minulle pienemmän, -
ikään kuin allekirjoituksen.
Janey syyttää minua sakkolihan jahtaamisesta.
Hän puhkeaa kyyneliin ja kysyy, johtuuko se hänen iästään.
Se on totta.
Hän ikääntyy näkyvämmin joka päivä.
Minä pysyn aloillani.
Pidän tämän paikan hiljaisuudesta.
Olen kyllästynyt Maahan ja näihin ihmisiin.
Olen kyllästynyt olemaan osana heidän elämiään.
He sanovat rakentavansa taivasta.
Mutta heidän taivaansa on kauhuja täynnä.
Ehkä maailmaa ei luo kukaan.
Ehkä mitään ei luoda.
Kello ilman käsityöläistä.
On myöhäistä, on aina ollut -
ja on aina oleva liian myöhäistä.
Herra presidentti, -
Neuvostoliitto on siirtänyt tankkinsa Afganistanin rajalle.
He kokeilevat nähdäkseen, onko Tohtori Manhattanin katoaminen ansa, -
jolla saisimme heidät hyökkäämään.
Kuinka pian olemme valmiina ennakoivaan iskuun?
- Kahden päivän kuluttua. - Saamme 54 prosentin mahdollisuudella -
tuhottua koko Neuvostoliiton, ennen kuin he ampuvat.
Jos arvioimme oikein ydinkärkien määrän, jotka tuhoaisimme heiltä etukäteen, -
menettäisimme itärannikon.
Viimeinen henkäys Harvardin pojille.
Ajatelkoot tiensä ulos ydinräjähdyksestä.
Jos tuuliennusteet ovat oikeassa, laskeuma suuntaa etelään.
Meksiko kärsisi eniten. Maanseutualueet pysyvät ehkä saastumattomina.
Ei kuulosta niin huonolta, jos otetaan kaikki asiat huomioon.
Herra presidentti, mitä teemme?
Toisen asteen valmiustilaan. Tankatkaa pommikoneet.
Tohtori Manhattanilla on kaksi päivää aikaa.
Sen jälkeen ihmiskunnan kohtalo lepää suuremman voiman harteilla.
Toivottavasti hän on puolellamme.
Ilman Tohtori Manhattania, joka pelotteli Neuvostoliiton pysymään rauhallisena, -
ihmiset tarvitsevat vanhanaikaisia energianlähteitä, joihin luottaa.
Ymmärrättehän, ettei maailma voi erota -
ydinvoimasta ja öljystä kylmiltään.
- Se tuhoaisi taloutemme yhdessä yössä. - Olet oikeassa, Lee.
Miksi energia olisi ilmaista? Ilmainen tarkoittaa sosialismia.
Ehkä meidän pitäisi tonkia menneisyyttänne etsiäksemme yhteyksiä kommunisteihin.
Herra Iacocca, hyvät herrat, ymmärrän kantanne.
Arvostan myös paljon saavutuksianne talouden saralla.
Tahdotteko tietää menneisyydestäni? Selvä on, kerron siitä ilomielin.
On yleisesti tiedossa, että 17-vuotiaana molemmat vanhempani olivat kuolleet.
Jäin yksin maailmaan.
Voisi varmaan sanoa, että olen aina ollut yksin.
Minua kutsutaan maailman viisaimmaksi mieheksi, mutta tunnen usein oloni typeräksi.
En pysty samaistumaan keneenkään.
En siis elossa oleviin ihmisiin.
Ainoa henkilö, johon olen tuntenut yhteyden, kuoli 300 vuotta eKr.
Hän oli Makedonian Aleksanteri, tai kuten hänet tunnette, Aleksanteri Suuri.
Hänen näkemyksensä -
yhtenäisestä maailmasta oli ennennäkemätön.
Minun täytyi saavuttaa sama, minkä hän oli saavuttanut, -
joten sovelsin antiikin oppeja nykymaailmaan.
Niin alkoi valloitusretkeni.
En tahtonut valloittaa ihmisiä, vaan tuhota heitä ympäröivän pahan.
Fossiiliset polttoaineet, öljy ja ydinvoima -
ovat kuin huumeita, ja te olette niiden diilereitä.
- Kuulkaa nyt... - En.
Kuunnelkaa te.
Maailma selviää, ja se ansaitsee enemmän kuin mitä te voitte sille antaa.
Siirrytään asian ytimeen.
Olen yksin rikkaampi kuin yhtiönne yhteensä.
Se teidän tulee huomioida, jos päätätte tehdä -
erimielisyydestämme julkisen.
Osaatte tien ulos.
Hyvät herrat.
Leluosasto tahtoo saada Ozymandias-sarjaan uusia roistoja.
- Kaikki vanhat roistot ovat kuolleet. - Herra Veidt.
- Minulla voisi olla ideoita. - Herra Veidt.
Taisimme aloittaa väärissä merkeissä.
Hänellä on myrkkykapseli!
Älä pure sitä, paskiainen. Kuka sinut lähetti?
Haluan hänen nimensä. Kerro se!
- Itsemurhapilleri. - Kaliumsyanidia. Hän kuoli hetkessä.
Rorschach oli siis oikeassa.
Murhaaja ei ollut sekopää. Sen takana on hyvin rahoitettu ja varusteltu järjestö.