Väärin. Yhdysvallat ei ryhdy toimintaan Itä-Euroopassa, -
eli se ei vastusta julkisesti -
Neuvostoliiton sotatoimia Afganistanin rajalla.
Neuvostoliitto jatkoi siis -
tekemällä pommikokeen Beringinmerellä -
vain 1 500 mailin päässä Alaskan etelärannikosta.
Presidentti Richard Nixon varoitti neuvostoliittolaisia: -
Yhdysvallat ei aloita taistelua.
Me pysymme vahvoina pitääksemme yllä rauhaa, -
joten vastustajat voivat kysyä itseltään: -
"Ovatko Yhdysvaltoihin hyökkäämisen seuraukset -
sen haittoja suurempia?"
Neuvostotoiminnan seurauksena ydintutkijoiden ryhmä -
siirsi tuomiopäivän kellon viittä vaille puoleenyöhön, -
joka kuvastaa ydinsotaa.
Asteikolla nollasta kymmeneen, nollan ollessa mahdottomuus -
ja kymmenen ollessa täysi varmuus, -
miten todennäköisesti Yhdysvaltoihin hyökätään?
- Pat Buchanan. - Nolla.
Neuvostoliitto ei riskeeraisi sotaa, -
kun meillä on puolellamme kävelevä ydinkarkote.
Viittaatte tietysti Tri Manhattaniin, -
mutta takaako hän maailmanrauhan? Eleanor Clift.
Se ei ole estänyt Neuvostoliittoa kokoamasta ydinaseita.
- Se ei siis ole pelkkää uhkailua? - Ehkä he tekevät kokeitaan, -
koska he pelkäävät Tri Manhattania.
Ehkä koko maailma tuntee samoin.
Neuvostoalukset ovat tunkeutuneet...
Tämä taisi olla ajan kysymys.
Tämä kaikki on pelkkä vitsi.
Anna anteeksi, äiti.
JAPANI ANTAUTUU
HYVIÄ ELÄKEPÄIVIÄ, SALLY
LESBOHUORAT
...tarkoituksena lähettää viesti hallitukselle Saigoniin, -
että väkivalta ja sorto eivät ole tie rauhaan.
NIXON KOLMANNELLE KAUDELLE
Häipykää täältä, kostajat!
KUKA VARTIOI VARTIJOITA?
Edward Blake, 67. 184 cm, 102 kg.
- Kroppa kuin jalkapalloilijalla. - Näin vainajan.
- Loistokunnossa ikäisekseen. - Mitä nyt että oli kuollut.
Tuo on panssarilasia. Ei hajoa ihan vähästä.
Hänet piti heittää. Tarkistitko makuuhuoneen?
Tavarat pengottu.
Patja käännetty. Varmaankin ryöstö.
Tai lavastettu sellainen. Näetkö tämän?
Hän kättelee presidenttiä.
Olikohan Blake vakooja?
Hallituksen leivissä tai salaisia operaatioita?
Luulenpa, että tämä ei ole mikään pikkujuttu.
Rorschachin päiväkirja, 12. lokakuuta 1985.
Koiran raato kujalla aamulla. Renkaanjäljet haljenneessa mahassa.
Tämä kaupunki pelkää minua.
Olen nähnyt sen todelliset kasvot. Kadut ovat likaojien levennyksiä -
ja ojat ovat täynnä verta.
Kun viemärit viimein arpeutuvat umpeen, -
kaikki syöpäläiset hukkuvat.
Kaikki seksin ja murhien saasta velloo heidän vyötäisillään, -
ja kaikki poliitikot ja huorat huutavat: "Pelasta meidät."
Ja minä kuiskaan: "Ei."
Nyt koko maailma seisoo kuilun partaalla -
ja tuijottaa suoraan helvettiin.
Kaikki liberaalit, intellektuellit ja lipevät puhujat, -
ja äkkiä kukaan ei keksi mitään sanottavaa.
Allani kaamea kaupunki.
Sen kirkuna kuin teurastamo täynnä vammaisia lapsia.
Ilta löyhkää parittelulta ja huonolta omatunnolta.
Tänä iltana New Yorkissa kuoli koomikko.
Joku tietää miksi. Joku tietää.
Kuulin varmasti jotakin.
Vahdi ovea.
Tuuli vain rapistelee. Ensi kerralla...
Moni unohtaa, että se alkoi jengeistä.
Merirosvoasuja, aaveita.
Pitivät hauskana naamioitua ja ryöstää.
Pidätettyämme heidät he palasivat kaduille.
Todistajat eivät tunnistaneet heitä naamareiden takia.
Muutama meistä poliiseista ryhtyi myös naamioitumaan.
Täytimme lain vajavaisuuden.
Pian lehdet saivat vihiä. Jutut painettiin, -
ja meistä tuli koko kansan hupia.
Minä, Taala-Bill, Koimies, -
Kapteeni Metropolis, Huppuoikeus, -
Silkkiaave ja Koomikko.
Älä kysy hänestä.
Taidan olla humalassa kun kerron tätä nyyhkytarinaa.
Yritit kai sanoa jotakin.
Meillä oli liian helppoa. Teille tapahtunut oli epäreilua...
Teille, jotka jatkoitte. Nixon pakotti teidät ulos.
Nixon on mulkku. Ja äänestin häntä viidesti.
Hän tai kommarit.
On jo melkein keskiyö. Minun pitäisi lähteä.
Totta puhuen -
olit parempi Yöpöllö kuin minä ikinä, Danny.
- Hollis, tuo on täyttä paskaa. - Varohan puheitasi.
Tämä vasen koukku selätti Kapteeni Akselin.
Naamiokostaja Rorschach on käynyt poliisin kimppuun.
Rorschach on FBI:n etsityimpien listalla -
rikottuaan Keene-asetusta, joka kielsi naamiosankarit.
- Pakotti ulos muut paitsi hänet. - Kyllä hän vielä lopettaa.
Kuoltuaan.
- Ensi viikolla? - Ei sinun tarvitse käydä viihdyttämässä.
Jos on kuumat treffit...
Meidän eläkevaarien täytyy pitää yhtä.
Kaipaatko sitä koskaan?
- En. Sinä? - En hemmetissä.
Nähdään taas.
- Hei, Daniel. - Rorschach.
Otin papuja. Toivottavasti ei haittaa.
Ei tietenkään.
- Haluatko, että lämmitän niitä? - Hyvää näin.
Miten olet jaksellut?
Vapaalla jalalla.
Kuulin sinusta uutisissa. Olit käynyt poliisin kimppuun.
Pikkuhaava. Ei kaipaa hoitoa.
Daniel, katsohan tätä.
- Onko tuo papukastiketta? - Ihmispapukastiketta.
Nappi kuului Koomikolle. Veri myös. Kuollut.
Puhutaan alakerrassa.
Ehkä se oli vain murto.
Ehkä tappaja ei tiennyt, kuka Koomikko oli.
Tavallinen murtovaras tappaisi Koomikon? Naurettavaa.
Hän on tehnyt töitä hallitukselle vuodesta -77, -
auttanut kaatamaan marxilaisia Etelä-Amerikassa.
- Ehkä tämä oli poliittinen murha? - Ehkä.
Tai ehkä joku tappaa naamioituneita sankareita.
- Eikö tuo ole vainoharhaista? - Niinkö minusta nykyään sanotaan?
Koomikko hankki paljon vihollisia vuosien aikana.
- Jopa ystäviensä joukosta. - Miten Hollis Mason jakselee?
Masonin kirjassa puhuttiin ikäviä Koomikosta.
En pidä tuollaisista vihjailuista, enkä varsinkaan varjostajista.
Ehkä pidin sinua silmällä naamiomurhaajan varalta.
- Et ollut näin sentimentaalinen. - Meitä vastaan on hyökätty.
Mitä teemme asialle?
Kostamme.
- Vartijat ovat mennyttä. - Sanoo Nixon.
Sanoo minä.
Kukaan ei tiedä, kuka olet. Voit yrittää elää normaalia elämää.
Onko tämä normaali elämä?
Kun kävelet kaupungin katuja ihmistorakoiden ohi, -
jotka puhuvat heroiinista ja lapsipornosta, -
tunnetko olevasi normaali?
Ainakaan minä en piilottele naamion takana.
Et.
Piilottelet näkyvillä.
Nähdään, Dan.
Tunneli johtaa pari korttelia pohjoiseen.
Muistan. Kävin täällä usein, kun olimme kumppaneita.
Ne ne vasta olivat aikoja.
- Minne ne oikein katosivat? - Sinä lopetit.
Rorschachin päiväkirja. Tapaaminen hedelmätön.
Masentaa vähän.
Pian syttyy sota.
Miljoonat menehtyvät sairauksiin ja kurjuuteen.
Mitä väliä yhdellä kuolemalla on niin monen rinnalla?
Koska on hyvää ja pahaa, ja pahuutta on rangaistava.
En luovu siitä edes maailmanlopun uhatessa.
Mutta niin kovin moni kaipaa rangaistusta, -
ja aikaa on niin vähän.
- Kapteeni. - Ridley.
- Oletko nähnyt muita selvinneitä? - En.
Jalkani juuttui romuun.
Se vetää minua veden alle.
Ridley.
Ei.
- Lisää verta, lisää verta. - Houreisena näin sen.
Mustan kanuunalaivan.
Hornanlaivan mustat purjeet keltaisia taivaita vasten, -
ja tunsin taas ruudin, ihmisaivojen ja sodan löyhkän.
Aallot olivat kirkkaanpunaisia, -
vaahtopäitä, puistattavan lämpöisiä kanuunalaivan vanassa.
Luovutin sieluni kaikkivoivan Jumalan tuomittavaksi.
Pitäisi pommittaa Venäjä ja jättää loput Herran huomaan.
Tai edes lähettää Tri Manhattan vierailulle.
Hehän tässä ovat yllyttäneet meitä.
Olen lehtikauppias ja perillä asioista.
Tiedän, New Frontiersman. Ei ole vielä tullut.
Älä jää odottelemaan, sillä en tiedä milloin se tulee.
Luulin sinun olevan perillä asioista.
- Aiotko ostaa sen? - En.
Käy uudestaan huomenna.
Hra Veidt, olette Vartijoista toinen, -
joka on paljastanut kasvonsa, ensimmäisen ollessa Hollis Mason.
Olette hyötynyt siitä -
muutettuanne alter egonne Ozymandiaan tuotemerkiksi: -
leluja, eväsrasioita, geenitutkimusta.
Ymmärtääkseni tekeillä on elokuvakin.
- En kuullut kysymystä, hra Roth. - Anteeksi. Luuletteko...
Vartijoiden sorsivan minua kaupallistumiseni takia?
On käynyt mielessäni, -
että osa entisistä tovereistani voi nähdä asian niin -
kuten te selvästi tiedätte puolueellisen journalismin -
myyvän enemmän lehtiä.
Veidt-yhtiöiden tuotteet rahoittavat Tri Manhattanin työtä.
Laajensimme tutkimuslaitoksemme Etelämantereelle -
toiveena luoda halpoja ja uusiutuvia energialähteitä, -
jotta pääsisimme eroon fossiilisista polttoaineista.
Jokainen näkee, ettei kylmä sota ole ideologinen.
Se perustuu pelkoon riittämättömyydestä.
Jos teemme resursseista rajattomia, -
sotimisesta tulee turhaa.
Toivon muiden Vartijoiden ymmärtävän sen, -
missä he sitten ovatkaan.
Kiitos ajastanne.
- Näytät hyvältä, Adrian. - Dan. Liian pitkästä aikaa.
Rorschach siis luulee jonkun jahtaavan Vartijoita?
Onkohan se mahdollista?
Tilastollisesti yksi murha ei merkitse mitään.
Rorschach on sosiopaatti.
Samoin oli Koomikko. Hän oli periaatteessa natsi.
- Tiedät sen mainiosti. - En tullut, koska kaipaan häntä.
Rorschach tajusi, että vain me tiedämme toistemme identiteetin.
Koko maailma tuntee omasi. Siksi varoitan sinua ensimmäisenä.
Kiitos, -
mutta meillä on todellisempaakin pelättävää -
kuin Rorschachin naamiotappaja.
Voisiko Jon pysäyttää Neuvostoliiton ydinohjukset?
Heillä on varastossa 51 000 ydinohjusta.
Vaikka Jon pysäyttäisi niistä 99 %, -
läpi päässyt prosentti tappaisi kaiken Maan päältä.
Edes Tri Manhattan ei voi olla kaikkialla samaan aikaan.
Rorschachin päiväkirja, 13. lokakuuta 1985.
Kello 20.30.
Dreibergin tapaaminen jätti pahan maun suuhun.
Läski epäonnistuja, joka vikisee kellarissaan.
Miksi niin harvat meistä ovat aktiivisia, -
terveitä ja henkisesti tasapainoisia?
Ensimmäinen Yöpöllö pitää autokorjaamoa.
Ensimmäinen Silkkiaave on turvonnut vanha huora, -
joka tekee kuolemaa kalifornialaisessa lepokodissa.
Taala-Billin viitta juuttui pyöröoveen ja hänet ammuttiin.
Silhuetti murhattiin oman säädyttömyytensä takia.
Koimies on mielisairaalassa Mainessa.
Jopa Adrian Veidt, mahdollinen homoseksuaali.
Täytyy muistaa tutkia asiaa. Listallani on enää kaksi nimeä.
Molemmat asuvat armeijan Rockefellerin tutkimuskeskuksessa.
Menen heidän luokseen.
Kerron tuhoutumattomalle miehelle, että joku aikoo tappaa hänet.
- Hyvää iltaa, Rorschach. - Tiedät miksi tulin, Tri Manhattan.
Kyllä, mutta saat lähteä pettyneenä.
Et saisi olla täällä, Rorschach. Poliisi etsii sinua.
Hauska nähdä sinutkin, Silkkiaave.
Minulla on oikea nimikin. Käytä sitä.
- Sopii, Laurie. - Mitä teet täällä?
Koomikko on kuollut.
Rorschach haluaa minun katsovan tulevaisuudestani, -
löydetäänkö murhaajaa.
Varoitin jo Dreibergiä. Tulin varoittamaan teitäkin.
Vaikka jos haluaisin auttaa, -
jokin temporaalinen häiriö sekaantuu näkökykyyni.
- En näe tulevaa selkeästi. - Mikä häiriön aiheuttaa?
Todennäköisesti ydintuho.
Jos Yhdysvallat ja Neuvostoliitto käyvät avoimeen sotaan, -
ydinräjähdykset tuottaisi takioneja, -
aikana ymmärtämässänne taaksepäin liikkuvia hiukkasia, -
jotka hämärtävät näkökykyni nykyajassa.
- Palaan töideni pariin. - Odota hetki.
Entä jos joku haluaa meidät pois tieltä -
jotta emme voisi estää sitä? - Näkemiin, Rorschach.
Käytin paljon aikaa päästäkseni tapaamaan teitä. En lähde...
...ennen kuin sanon sanottavani.
Olet jättänyt paljon asioita kertomatta.
En halunnut aiheuttaa huolta etukäteen.
Voimme välttää sodan, jos ratkaisemme energiakriisin.
Sanot aina ajan olevan samanaikaista.
Jos niin on, miten voit muuttaa tulevan?
Kunpa vain näkisit ajan tavallani.
Anna minun näyttää.
Minulla oli taikaa ja unelmia. Olin sankari, hemmetti vie!
Ei ole vikani, että vanhenit. Mitä siinä valitat?
Tuon leivän pöytään sinulle ja pennullesi.
Soita Eddielle. Ehkä hän suo paremman elämän.
- Se oli virhe. Yhden kerran. - Hän yritti raiskata sinut...
- Lopeta! - Ajattelet synkkiä, -
ja mietit miksi salaan pahimman sinulta.
- Kerro terveisiä Danille. - Mitä?
Haluat pyytää minua päivälliselle kuten ennen, -
mutta et pyydä. Tiedät, etten voi lähteä.
Soitat Danille, joka on vain luonnollista.
Ansaitset vanhan ystävän lohduttamaan.
Dan Dreibergin pöytä.
Muistatko sen yhden tyypin? Miksi hän kutsui itseään?
Kapteeni Kalma.
Esitti superrikollista, koska halusi selkäänsä?
Yritti samaa kanssani, mutta kävelin tieheni.
Hän seurasi minua pitkin katua keskellä päivää -
huutaen: "Rankaise minua!" Minä sanon: "En! Häivy."
Mitähän hänelle tapahtui?
Rorschach tiputti hänet hissikuiluun.
- Ei se ole hauskaa. - On se vähän.
Oli mukava nähdä taas.
Niin oli.
Miksi me teimme niin? Miksi pukeuduimme sillä tavoin?
- Kukaan muu ei. - Muistatko pukuni?
Tiukkaa lateksia. Se oli kamala.
Niin. Kamala.
En halunnut tuottaa pettymystä äidille.
Hän halusi tyttärensä olevan kaltaisensa.
Keene-asetus oli parasta, mitä meille tapahtui.
Ainakin elämme kauemmin.
Mitä?
Jon ajattelee, että jos hän ei tee jotakin, -
syttyy ydinsota. Pian.
En tiedä mitä ajatella.
Hän puhuu aina kvanttimekaniikasta ja rinnakkaistodellisuuksista.
En edes tiedä, mistä universumista hän puhuu.
Hän ajelehtii erilleen minusta. Kaikista.
En osaa sanoa, vieläkö hän välittää minusta -
vai teeskenteleekö vain.
Jos hän teeskentelee, se tarkoittaa hänen välittävän.
Avaan oven sinulle.
Kiitos, Dan.
Onko sinulla aina saattajat?
He varmistavat, etten järkytä maan voimakkainta asetta.
Kutsuin sinut vaihtamaan kuulumisia ja pitämään hauskaa, -
mutta huumori on vähissä nykypäivänä.
Mitä odotit? Koomikko on kuollut.
Laurie, sinäkö siellä?
Luulisi sinun jo tottuneen tuohon matkustustapaan.
- En ole. Vihaan teleporttausta. - Voittaa se turistilennot.
- Otatko margaritan? - Kello on vasta 14, äiti.
Muistatko sen hepun, joka kirjoittelee minulle?
Hän lähetti muistoesineen. Tijuana Biblen.
Pieni pornosarjakuva, joita tehtiin 30- ja 40-luvuilla.
- Hän lähetti tällaisen? - Ne ovat arvokkaita.
- Tämähän on törkeää, äiti. - Minusta se on imartelevaa.
Miksi sanot minua äidiksi vain ollessasi vihainen?
Tiedän, miksi tulit. Osaan yhä lukea.
Näin sen lehdissä.
Tänään on Eddie Blaken hautajaiset.
Hän kai kertoi sitten viimeisen vitsinsä.
- Eddie-parka. - Miten voit sanoa noin?
Olet nuori. Et ymmärrä.
Asiat muuttuvat. Siitä on 40 vuotta.
Olen 67 vuotta.
Joka päivä tulevaisuus näyttää vähän synkemmältä.
Mutta menneisyys, -
jopa ankeimmat ajat, -
se vain kirkastuu kaiken aikaa.
Silmissä pyörii läikkiä.
Eddie, lopeta.
- Kiitos. - Kiitos, herra Pöllö.
Huomenna klo 15 studiollani.
- Pikkuinen paikka 21st Streetillä. - Kuulostaa hyvältä.
Ehta valokuvaussessio! Näyttääköhän tukkani hyvältä?
Mene vain. Viivyn viisi minuuttia.
Eddie.
Mitä helvettiä sinä täällä teet? Tiesit, että vaihdan vaatteita.
Toki.
Äläs nyt, kulta. Tiedän, mitä olet vailla.
Et pidä noita vetimiä turhan päiten.
Sanoin ei, Eddie.
- Ei tavattuna K-Y-L-L-Ä. - Tavattuna E-I!
Eddie...
Pikku paskiainen.
- Tällaisestako sinä tykkäät? Tämäkö kiihottaa sinua? - Mitä?
Elämme kovia aikoja, kyyhkyläinen.
Sade kastelee niin hyvät kuin pahatkin.
Koomikko oli hieman molempia.
Hän uskoi aina nauravansa viimeisenä.
Herra, sinä tunnet salaisimmatkin ajatuksemme.
Älä sulje armollisia korviasi rukouksiltamme, -
vaan pelasta meidät, oi laupias Herra, kaikkivaltias Jumala, -
vanhurskas ja armollinen vapahtaja.
Säästä meidät elämämme viime hetkillä...
Helkkarin ilotulitus.
Luulisi tämän maan saaneen jo kyllikseen räiskyttelyä.
Jos olisimme hävinneet tämän sodan, -
olisimme menneet vähän sekaisin. Siis valtiona.
Mutta emmepä hävinneet, kiitos sinun.
- Kuulostat katkeralta. - Minäkö katkera?
En helvetissä. Minusta se on hulvatonta.
Voi Kristus.
- Herra Eddie? - Tätä minä kaipasinkin.
Sota on nyt ohi. Meidän pitää puhua vauvasta.
Ei ole mitään puhuttavaa. Minä lähden.
Unohdan sinut ja kurjan pikku maasi.
Painu vittuun siitä.
- En. - Ala laputtaa.
Muistat sinä.
Muistat minut ja maani niin kauan kuin elät!
Kasvoni!
Blake, älä. Blake!
Hän oli raskaana ja ammuit hänet.
Niinpä niin, ja tiedätkö mitä? Sinä sen kun katselit.
Olisit voinut luottaa aseen höyryksi tai luodit elohopeaksi -
tai pullon lumihiutaleiksi, mutta et evääsi heilauttanut.
Et välitä pätkääkään ihmisistä.
Leijailet omissa sfääreissäsi.
Luoja meitä auttakoon.
Lääkintämies!
Keskellä eloa on kuolema kanssamme.
Kenestä me lohtua hakisimme, jos emme sinusta, oi Herra.
Tervetuloa. Aloitan piakkoin. Odotamme vielä yhtä.
Sanoin, ettet olisi ainoa hyvin pukeutunut.
Tervetuloa, Tohtori. Nyt voimme aloittaa.
Kiitos kun tulitte. Tutustukaa rikoskarttaan.
Hevonpaskaa.
Vaikka olet Koomikko, en tiedä milloin vitsailet.
Vartijat se oikea vitsi on.
Se ei toiminut 15 vuotta sitten, eikä se toimi nyt.
Ehkä juominen kokouksissa pitäisi kieltää.
Minä ja Rorschach edistyimme jengien kanssa yhteistyöllä.
Näin suuri ryhmä vaikuttaa julkisuustempulta.
Pystymme paljon suurempaan. Voimme pelastaa maailman -
oikean johtajan avulla.
Ja se olisit sinä, Ozzy? Olet maailman viisain mies.
Ei tarvitse olla nero nähdäkseen maailman ongelmat.
Mutta täytyy olla tollo luullakseen teidän voivan ratkaista ne.
Kuulette, että Moolok on palannut kuvioihin ja innostutte.
- Luuletteko, että sillä on väliä? - Totta kai oikeudella on.
Oikeudella.
Saamme tuta oikeutta. Vaikka tekisimme mitä.
Ihmiset ovat tappaneet toisiaan aikojen alusta saakka.
Nyt meillä on viimein voima hoitaa homma loppuun.
Millään ei ole paskan väliä kun ydinohjukset laukaistaan.
Sitten Ozymandias saa olla tuhkakasan viisain mies.
Maasta sinä olet tullut...
Poliisi suojelemaan kansaa!
Huomio, kansalaiset. Yritämme ylläpitää järjestystä.
Poistukaa kaduilta kunnes poliisilakko on ohi.
Väkivaltaa ei tarvita.
Yritämme ylläpitää järjestystä kunnes poliisilakko on ohi.
Painukaa takaisin koloihinne ennen kuin teitä sattuu.
- Ette ole lainvalvojia! - Haluamme tavallisia kyttiä!
Poikani on poliisi, senkin hinttarit!
Selvän teki. Tätäkö haluatte?
- Väkivaltaa ei tarvita. - Haistakaa vittu!
Tämä menee rankaksi.
Mahtava toimia Amerikan maaperällä, Dan.
Ei ole ollut näin kivaa sitten Watergaten jutun.
Kauanko voimme jatkaa tätä?
Kongressissa ajetaan säädöstä, joka tekee naamioista laittomia.
Siihen asti suojelemme yhteiskuntaa, kuten aina sanot.
- Miltä? - Heiltä itseltään.
- Helvetti vie. - Koomikko, odota!
Näpit irti.
Mitä meille tapahtui?
Mitä amerikkalaiselle unelmalle tapahtui?
Mitäkö sille tapahtui? Se toteutui!
Se on silmiesi edessä.
TAKANASI
Edgar William Jacobi.
Alias Edgar William Vaughn. Alias Moolok.
En tiedä mistä puhut. Olen eläköitynyt liikemies...
Valehtele vielä, niin murran toisen sormen.
Olen istunut tuomioni. En ole enää Moolok.
- Mitä sinä minusta tahdot? - Miksi olit Blaken hautajaisissa?
Tuntui vain, että täytyy hyvästellä Koomikko.
- Mistä tiesit hänestä? - Hän murtautui tänne.
Ilman naamariaan.
- Hän oli kännissä. - Vihollisia vuosikymmeniä.
- Miksi hän halusi tavata sinut? - En tiedä.
Heräsin ja hän oli huoneessani.
Hän oli tolaltaan. Hän itki.
Koomikko itki?
Hän soperteli järjettömiä. Olin pelosta jäykkä.
Pelkäsin, että hän tappaa minut.
Mitä hän sanoi?
Se on vitsi. Pelkkä vitsi.
Luulin, että tiesin, millainen maailma on.
Olen tehnyt pahoja juttuja.
Tein pahoja juttuja naisille. Ammuin kakaroita.
Vietnamissa.
Mutta se oli sota-aikaa.
En ole tehnyt mitään tällaista.
Tässä minä olen -
avautumassa arkkiviholliselleni.
Mutta totta puhuen -
olet melkein kuin ystäväni. Mitä se kertoo minusta?
Hemmetti.
Ja näin sinun nimesi sillä listalla.
Sinun ja Janeyn, mikä nyt olikaan sukuaan.
Manhattanin entisen muijan.
Anna anteeksi, äiti.
Sitten hän lähti. En tiedä, mistä hitosta oli kyse.
Hassu juttu. Kuulostaa uskomattomalta.
- Varmaan totta. - Siinäkö se oli?
- Olenko kuivilla? - Sinä?
Kuivilla?
Valelääkettä. Tehty aprikoosinkivistä.
- Laitonta. - Älä nyt viitsi.
Älä vie sitä.
Yritän mitä tahansa.
- Minulla on syöpä. - Millainen syöpä?
Tiedät kai sellaisen syövän, josta lopulta parantuu?
Minulla ei ole sellaista syöpää.
Rorschachin päiväkirja, 16. lokakuuta.
Mietin Moolokin tarinaa. Saattaa olla valetta.
Osa kostosuunnitelmaa, laadittu kaltereiden takana.
Mutta jos totta, mikä saattoi säikyttää Koomikon -
itkemään Moolokin edessä?
Mitä hän näki? Ja se mainitsemansa lista.
Edward Blake, Koomikko.
Syntyi 1918. Haudattiin sateeseen.
Murhattiin.
Niinkö meille käy? Ei aikaa ystäville?
Vain viholliset jättävät meille ruusuja.
Väkivaltaiset elämät päättyvät väkivaltaisesti.
Blake ymmärsi. Ihmiset ovat raakalaisia.
Vaikka sen yrittää naamioida, kätkeä, -
Blake näki yhteiskunnan kasvot.
Kohteli sitä vitsinä.
Kuulin kerran vitsin.
Mies menee lääkäriin, valittaa masennusta.
Elämä tuntuu julmalta.
Tuntee olevansa yksin uhkaavassa maailmassa.
Lääkäri kertoo helposta hoitokeinosta.
"Verraton klovni Pagliacci on kaupungissa. Käy katsomassa."
"Se piristää."
Mies pillahtaa itkuun.
Sanoo: "Mutta tohtori, minä olen Pagliacci."
Hyvä vitsi. Kaikki nauraa.
Rumpurolli pärisee. Esirippu.
Hei, Bernie. Onko sinulla Time Magazinea?
- Paljonko se nyt maksaa? - Sinulle $2.
Hinta nousee, vai? Ole hyvä.
- Pidin kirjastasi. - Kiva juttu, Bernie.
Heräsin painajaisesta ankealla rannalla miesteni kanssa.
Miesteni kappaleiden kanssa.
Muuta en hänen hyväkseen voinut tehdä, -
vaikka hän oli kantanut minut verimeren lävitse.
Hänen kostea syleilynsä oli estänyt minua ajelehtimasta tieheni.
Mutta tämän enempää lohtua en kyennyt tarjoamaan.
Yksi miehistöstäni makasi lähistöllä.
Linnut söivät hänen ajatuksiaan ja muistojaan.
Pois siitä.
Helvetissä ainakin lokit ovat kylläisiä.
Minä puolestani rukoilin, että ne veisivät silmäni.
Säästyisin enemmiltä kauhuilta.
- Koska sinulla se haastattelu on? - Ei huolta.
Meillä on runsaasti aikaa.
Sormesi on kuin patteria nuolisi.
- Lopeta, Jon. Mitä sinä teet? - Älä hermostu.
- Luulin sinun pitävän tästä. - En.
En tiedä.
En halua tuota.
En enää tiedä, mikä sinua kiihottaa.
Tiedän, että yritit vain...
Teitkö töitä samaan aikaan kun olimme sängyssä?
Työni Adrianin kanssa on kriittisessä vaiheessa.
- Tuntui tarpeettomalta... - Mitä?
Kertoa, kuka sinusta antoi minulle säälipanon?
Olin täysin keskittynyt sinuun.
Jos asenteessani on mielestäsi vikaa, -
voimme keskustella siitä.
Tiedät miten kaikki toimii, paitsi ihmisten osalta.
Olenko sinulle vain ratkaistava pulma?
Käske miestenne perääntyä. Siirrän reaktorin Karnakiin.
Olet ainoa yhteyteni maailmaan.
En halua enää sitä vastuuta.
Pidä hyvänäsi.
Älä murehdi, Jon. Hän palaa kyllä.
Ei palaa.
Häntä on kutsuttu sankariksi, aseeksi, -
valtion turvallisuuden takaajaksi, -
ydinsodan estäjäksi, tai maailmojen tuhoajaksi.
Myöhemmin illalla Tri Manhattan -
vastaa kysymyksiimme haastattelussa, -
jonka mainoksettomuuden tarjoaa Veidt-yhtiöt.
- Kuka siellä? - Laurie.
Anteeksi. Vaihdatin lukon.
- En tiennyt mihin mennä. - Peremmälle vain.
- Mikä hätänä? - Jätin Jonin.
Taivas. Olen pahoillani.
En tiedä, miksi tulin tänne.
En tunne ketään muita.
En tunne ketään paitsi hemmetin supersankareita.
Ei se mitään. Te kaiketi vain riitelitte.
Ei. Et tiedä, millaista on elää hänen kanssaan.
Tapa, jolla hän katselee esineitä, kuin hän ei -
muistaisi mitä ne ovat.
Todellinen maailma on hänelle kuin usvan läpi kävelemistä.
Ja ihmiset ovat kuin varjoja.
Vain varjoja sumussa.
Miten tässä näin pääsi käymään?
Anteeksi, Dan.
Olen pilannut iltasi jo kaksi kertaa.
Oli kiva, että tulit. Olin vain menossa Hollisille.
Saat kyllä tulla mukaan.
Minä vaadin.
Tri Manhattan saapuu, eikä minulle viitsitä kertoa.
Ei ole aikaa meikata. Tuo sininen on liian kirkas.
Onko sävy nyt riittävän tumma?
On. Täydellinen.
Maailman paino harteilla, mutta hän ei luovuta.
Uutismiehet sopeutuvat aina. Sieltä se koditon taas tulee.
Sanoin, ettei tämän kuun numero ole vielä ilmestynyt.
Miksi luet sitä oikeiston lehteä? Eivät he välitä mistään.
Sieltä ne tulevat.
- Seymour. - Miten menee, Bernie?
Ehkä pitäisi ottaa taksi. Tämä on häijyä seutua.
Minulla on häijy olo.
Tässä ovat Pentagonin kieltämät puheenaiheet.
Afganistan tulee puheeksi, mutta ota asia lunkisti -
ja yritä vältellä nurkkaan joutumista.
...tunnettu ydinfyysikko, joka jouduttuaan onnettomuuteen -
sai yliluonnolliset voimat ja pystyy muokkaamaan materiaa.
Maailma tuntee hänet nyt Tri Manhattanina.
Tervetuloa.
Kiitos.
- Nti Black, esittäkää kysymys. - Tri Manhattan, kuten tiedätte, -
tuomiopäivän kello -
symboloi ihmiskunnan sukupuuton lähestymistä -
keskiyön edustaessa ydinsodan uhkaa.
Kello näyttää nyt neljää vaille keskiyötä.
Onko tuho niin lähellä?
Isäni oli kelloseppä.
Hän hylkäsi työnsä kun aika paljastui suhteelliseksi.
Symbolinen kello on yhtä hyödyllinen älylle -
kuin happiatomin kuva on hukkuvalle miehelle.
Väitätte, ettei vaaraa ole.
Vaara olisi olemassa vaikka ydinaseita ei olisi.
Sanoisitteko, kuten moni väittää, että olette jumala -
koska näette tulevan ja menneen yhtä aikaa?
Näen vain oman menneisyyteni -
ja oman tulevaisuuteni. En ole kaikkitietävä.
- Doug Roth, kysymyksesi? - Menneisyydestänne puheen ollen, -
mahdatteko muistaa Wally Weaverin?
Olimme molemmat fyysikkoja Gila Flatsin tutkimuskeskuksessa.
Hän menehtyi syöpään.
- Hän oli hyvä mies. - Entäpä Edgar Jacobi, -
joka tunnettiin nimellä Moolok?
Kohtasitte hänet 60-luvulla erinäisissä kahakoissa.
Tiesitkö, että hänelläkin on syöpä?
- En tiennyt sitä. - Entä kenraali Anthony Randolph?
Hän oli valvojanne kun ryhdyitte työskentelemään hallitukselle.
- Syöpä. - Vihjaatte minun aiheuttaneen sen.
Täältä katsottuna peli näyttää aika selvältä.
Se ei ole relevanttia.
Elävässä ihmisruumiissa ja kuolleessa -
on sama määrä hiukkasia.
Rakenteellista eroa ei ole.
Rauhoitutaanpa.
Entä Janey Slater? Onkohan sillä väliä hänelle?
- Janey? - Entinen naisystävänne?
Hänkin oli fyysikko. Seurustelitte 11 vuotta.
Kysymys kerrallaan.
Syöpä hänelläkin. Puoli vuotta elinaikaa.
Eikö totta, nti Slater?
Olit tärkeä minulle, Jon. Olit koko elämäni.
Muistatko montako kertaa sanoit rakastavasi minua?
Minulle ei kerrottu, Janey.
Jäin luoksesi onnettomuuden jälkeen.
Näinkö korvaat sen?
- En tiennyt asiasta. - Piru sinut periköön, Jon.
Janey, odota.
Haastattelu on ohi.
Kamerat pois päältä.
Jos voisitte vain mennä pois -
ja jättää minut rauhaan... - Kommentoitteko?
Käskin jättää minut rauhaan!
Jessus.
Meidät meinattiin ryöstää.
Lähdetään.
Minä tärisen.
Tiedätkö mitä? Tämä riittää yhdelle illalle.
Mitä jos tulisit kanssani Hollisille -
ja hengähtäisit hieman?
Sankarihommat riittävät yhdelle iltaa.
- Kiitos, että kuuntelit. - Milloin vain.
Pidä huolta itsestäsi. Maailma on armoton paikka.
Nähdään.
Ajattelin perhettäni, vaimoani ja tyttäriäni.
Haavoittuvaisina, pahaa aavistamattomina.
Tietämättöminä kadotuksesta, joka vyöryi heitä kohti.
Täällä!
Ridley.
Purje. Ridley oli tuonut minulle purjeen.
Ehkä voisin palata Davidstowniin tämän avulla.
Kaikki mitä rakastin oli sen varassa, että pääsisin kotiin -
ennen sitä kaameaa kanuunalaivaa.
Aamuauringon noustessa en ollut sen levollisempi.
Etäämmällä osa raadoista oli alkanut turvota kaasuista.
Värähdin omalle ajatukselleni, yrittäen karkottaa sen.
Kuoltuaankin he yrittivät täyttää velvollisuutensa -
tekemällä aluksestamme paremmin kelluvan.
Ja minä tekisin velvollisuuteni palauttamalla heidät kotiin.
Kiskoin mieheni ikiunestaan ja asettelin sijaamaani petiin.
Toivoin hellempien käsien peittelevän perheeni -
kun heidän vuoronsa tulisi.
Pääsemme kotiin yhdessä, ystäväni.
Odotin nousuvettä. Sitten suuntasin itään.
Itään, öisen meren halki.
Itään, murhattujen miesten alastomilla harteilla.
Toivo voi olla kamala asia.
Aamun koittaessa lokit tulivat etsimään aamiaista.
Ridley.
Häipykää.
Muistin, etten ollut syönyt.
Ei kovin herkullista, mutta meillä ei ole muuta.
- Hän on poissa! - Kuka?
Tri Manhattan jätti meidät.
Minne hän on mennyt?
- Olet myöhässä. - Tiedän. Et usko mitä tapahtui.
Tri Manhattan sekosi suorassa lähetyksessä.
Olin juuri Laurien kanssa. Hän ei tiedä.
Pian tietää. Kohta koko maailma tietää.
Käskin jättää minut rauhaan!
Katselen tähtiä. Ne ovat niin kaukana -
ja niiden valolta kestää kauan saavuttaa meidät.
Näemme tähdistä ainoastaan niiden vanhat valokuvat.
On heinäkuu 1959, ja olen rakastunut.
Hienoa. Voitte hakea sen huomenna.
- 75 senttiä. - Kiitos.
Olisipa hän varoittanut. Ilmeeni oli varmasti kamala.
Näytät varmasti kauniilta.
Hän on Janey Slater. Hän on fyysikko, kuten minä.
Olen 30-vuotias.
Koulukaverini Wally Weaver esitteli meidät.
12. helmikuuta 1981.
Wally kuolee syöpään, jonka aiheuttajaksi väitetään minua.
Tuona iltana rakastelen Janeyn kanssa ensi kertaa.
Kuukauden kuluttua minua odottaa onnettomuus.
Tulen perästä. Kello taisi jäädä sinne.
Odotetaan hetki.
Menen luontaiskenttäkeskukseen. Löydän kelloni.
Tullessani ovelle Wally kalpenee.
Ohjelma on päällä. Emme voi ohittaa kelloa.
- Olen kauhuissani. - Jon?
Olen pahoillani, -
mutta en saata...
Janey, älä lähde! Älä jätä minua!
12. toukokuuta 1959 tutustun Janeyyn.
Hän tarjoaa oluen, -
ja on ensimmäinen minulle sen tehnyt nainen.
Hänen ojentaessaan kylmää, hikoilevaa tuoppia -
sormemme koskettavat.
Hyvä, Jon.
Nyt osat täytyy vain koota oikeassa järjestyksessä.
Tunnen pelkoa viimeistä kertaa.
Minulle pidetään symboliset hautajaiset.
Mitään haudattavaa ei jäänyt. Janey kehystää valokuvan.
Se on ainoa kuva minusta.
Verenkiertojärjestelmä nähdään aitauksen luona.
Pari päivää myöhemmin -
osittaisilla lihaksilla varustettu luuranko seisoo käytävässä -
ja huutaa hetken ennen katoamistaan.
Hyvä luoja. Jon?
Oletko se sinä?
Valtiot yrittävät toipua tämänaamuisesta ilmoituksesta, -
joka saattaa olla lähihistorian merkittävin tapahtuma.
Toistamme: Teräsmies on olemassa, ja hän on amerikkalainen.
Minut nimetään Tri Manhattaniksi.
He selittävät nimen enteilevän pahaa Amerikan vihollisille.
Minun sanotaan tarvitsevan logon.
Jos otan symbolin, -
otan sellaisen jota kunnioitan.
Minusta muovataan jotakin räikeää, -
jotakin tappavaa.
Tammikuussa 1971 -
presidentti Nixon pyytää minua puuttumaan Vietnamin tilanteeseen.
Hänen edeltäjänsä eivät olisi pyytäneet vastaavaa.
Viikon kuluttua konflikti päättyy.
Osa Vietkongin sotureista haluaa antautua henkilökohtaisesti.
Hollis Mason, eläköitynyt naamiosankari, kirjoittaa kirjan.
Siinä hän kutsuu saapumistani supersankarin aamunkoitteeksi.
En oikein tiedä, mitä se tarkoittaa.
Minua lainattiin väärin.
En puhunut mitään teräsmiehestä.
Sanoin: "Jumala on olemassa, ja hän on amerikkalainen."
Jos alatte tuntea musertavaa uskonnollista kauhua, -
älkää hätääntykö.
Se merkitsee vain, että olette yhä järjissänne.
Vuoden 1963 joulu.
Janey sanoo pelkäävänsä ja murehtivansa.
Sanoo, että olen nyt kuin jumala.
Sanon, etten usko Jumalaa olevan olemassa.
Ja vaikka olisikin, en ole Hänen kaltaisensa.
Sanon haluavani häntä yhä, ja että tulen aina haluamaan.
Valehdellessani hänelle on 4. syyskuuta 1970.
Olen huoneessa, joka on täynnä naamioituneita ihmisiä.
Varsin nuori tyttö katsoo minua ja hymyilee.
Hän on kaunis.
Jokaisen pitkän suudelman jälkeen hän antaa pienen, hellemmän, -
kuin allekirjoitukseksi.
Janey syyttää minua sakkolihan jahtaamisesta.
Hän purskahtaa itkuun ja kysyy, johtuuko se hänen iästään.
Se on totta.
Hän ikääntyy päivä päivältä selkeämmin -
kun taas minä pysyn aloillani.
Pidän tämän paikan liikkumattomuudesta.
Olen kyllästynyt Maahan ja näihin ihmisiin.
Olen kyllästynyt sekaantumaan heidän elämiinsä.
He väittävät uurastavansa rakentaakseen taivaan, -
mutta heidän taivaansa on täynnä kauhuja.
Kenties maailmaa ei rakenneta.
Kenties mitään ei rakenneta.
Kello vailla seppäänsä.
On myöhäistä. On ollut aina, -
ja on aina oleva myöhäistä.
Ja ette tiedä, minne hän on voinut mennä.
Luultavasti toiselle puolelle maailmaa tutkimaan molekyylejä.
Satelliitit tutkivat planeetan.
- Hänen energiakuviotaan ei näy missään. - Niinkö?
Nti Jupiter, riitelittekö tänään Tri Manhattanin kanssa?
Ei kuulu teille.
Kuuluu, kun hallitus maksaa teille tekemättömästä työstä.
Tuon lähemmäksi sanaa "huora" ette pääse, agentti Forbes.
Palaako? Pyydän anteeksi, nti Jupiter.
Tiedätte miten tärkeä Tri Manhattan on valtion turvalle.
- Osannette kuvitella huolemme. - Voin vain kuvitella.
Millään ei ole paskan väliä kun ydinohjukset laukaistaan.
Sitten Ozymandias saa olla tuhkakasan viisain mies.
Laurel Jane?
- Olet Sally Jupiterin tyttö. - Sinähän olet Koomikko?
Puhuit hienosti.
Äitisi oli yksi kaikkien aikojen kaunottarista.
Olet perinyt hänen silmänsä. Jopa saman hassun luomen.
- Näpit irti hänestä. - Pitkästä aikaa, muru.
Ei riittävän pitkästä, Eddie. Mene autoon.
Olet sinä alhainen.
Kristus, Sally. Eikö mies saa jutella...
...vanhan ystävänsä tyttärelle? Miksi oikein luulet minua?
Löysimme hänet!
- Löysimme hänet. - Mistä?
Marsista.
Hra presidentti, -
neukut siirsivät tankkinsa lähelle Afganistanin rajaa.
He kokeilevat meitä nähdäkseen keksimmekö Manhattanin katoamisen -
heidän yllyttämisekseen.
Jos he tajuavat oikean tolan, he aloittavat ilmaiskuilla.
Afganistan olisi heidän muutamassa päivässä.
Ydintutkijoiden ryhmä siirsi tuomiopäivän kellon -
kahta minuuttia vaille puoleenyöhön.
Tuo paska pois ruudulta.
Keitä he ovat sanomaan, milloin tuomiopäivä tulee?
Minä sanon kun se tulee.
Entä loput Varsovan sopimuksen maista?
Tšekkoslovakia, Puola ja Itä-Saksa aloittivat liikekannallepanon.
Mutta he odottelevat.
Antavat ryssien määrätä tahdin.
Nyt tarvitaan rohkeita siirtoja, Henry.
He eivät saa luulla meitä heikoiksi.
Heidän on pelättävä mielipuolista Richard Nixonia.
Miten pian olemme valmiita ennakoivaan iskuun?
Kahdessa päivässä.
54 % todennäköisyydellä voimme tuhota koko Neuvostoliiton -
ennen kuin he lähettävät ohjuksensa.
- Millaisia tappioita meille? - Arvioituamme varovasti -
montako neuvostoydinkärkeä tuhoutuisi etukäteen -
menettäisimme koko itärannikon.
Harvardin viimeinen henkäys.
Miettiköön tiensä siitä.
Tuuliennusteiden mukaan laskeuma kulkisi etelään.
Se olisi pahinta Meksikossa. Maatalous selviäisi.
Ei hullumpaa, kaiken huomioon ottaen.
Hra presidentti, mitä teemme?
Nostakaa valmiustilaa. Tankatkaa pommikoneet.
Tri Manhattan saa kaksi päivää.
Sen jälkeen ihmiskunta on korkeamman käsissä.
Toivotaan Hänen olevan puolellamme.
Hänet on voitava tavoittaa.
Radiolähetyksellä, avaruussukkuloilla... Mitä?
Haluan kylpyhuoneeseen.
Jon voi palata vain omasta päätöksestään.
Jos hän haluaa löytää minut, hän tekee sen.
Olen ollut vankina riittävän kauan.
Ilman Tri Manhattania pelottelemassa neuvostoliittolaisia -
ihmiset tarvitsevat vanhanaikaista energiaa.
Osannette ymmärtää.
Maailma ei voi luopua öljystä ja ydinvoimasta tuosta vain.
Tuhoatte koko taloutemme yhdessä yössä.
Olette oikeassa, Lee. Ja miksi ilmaista energiaa?
Ilmaisuus on sosialismia.
Meidän pitäisi tutkia mahdolliset yhteytenne kommunisteihin.
Hra Iacocca, herrat, -
arvostan mielipidettänne ja saavutuksianne teollisuudessa.
Haluatteko tietää menneisyyteni? Kerron mielelläni.
Vanhempani kuolivat ennen kuin täytin 17.
Voisi sanoa, että olen ollut aina yksin.
Minua sanotaan viisaaksi, mutta tunnen itseni tyhmäksi -
koska en pysty samaistumaan kehenkään.
Ainakaan kehenkään elävään. Ainoa itseäni muistuttava -
kuoli 300 vuotta ennen Kristuksen syntymää.
Aleksander makedonialainen, tai Aleksanteri Suuri.
Hänen visionsa yhtenäisestä maailmasta oli...
No, se oli ennennäkemätön.
Halusin niin pystyä samaan kuin hän, -
joten päätin toteuttaa sen nykymaailmassa.
Niin alkoi matkani voittoon.
En voittanut ihmisiä, vaan heitä saartavan pahuuden.
Fossiiliset polttoaineet, öljy, ydinvoima -
ovat kuin huumetta, ja te sekä ulkomaalaiset -
olette huumekauppiaita. - Kuunnelkaa.
Kuunnelkaa itse.
Maailma selviää ja ansaitsee enemmän kuin voitte antaa.
Mennään siis asiaan.
Olen arvokkaampi kuin kaikki yhtiönne.
Voisin ostaa ja myydä teidät, jota teidän kannattaa miettiä -
jos aiotte kertoa riidastamme julkisuuteen.
Osaatte kaiketi ulos.
Herrat.
Leluvalmistajat haluavat puhua uusista konnista.
- Kaikki vanhat ovat kuolleet. - Hra Veidt?
- Minulla on ajatuksia. - Hra Veidt?
Taisimme aloittaa väärällä jalalla.
Hänellä on myrkkykapseli.
Älä pure sitä, senkin saasta! Kuka sinut lähetti?
Kerro nimi!
- Itsemurhapilleri. - Syanidia. Hän kuoli heti.
- Rorschach oli siis oikeassa. - Tekijä ei ollut yksin.
Kyseessä on varakas ja hyvin varustettu järjestö.
Kuka meidät haluaisi tappaa nyt?
En tiedä, mutta emme ole turvassa.
- Jon ei ole ilmoitellut? - Ei.
Mikset tulisi asumaan luokseni?
Herttaista, mutta en halua tungetella.
Tekisit minulle palveluksen.
Minun ei tarvitsisi murehtia turvallisuudestasi.
Hyvä on.
Rorschachin päiväkirja, 21. lokakuuta 1985.
Näin Dreibergin ja Jupiterin lähtevän kuppilasta.
Eivät tunteneet minua ilman naamiotani. Suhde?
Särkikö Jupiter Manhattanin sydämen häätääkseen hänet -
ja tehdäkseen tilaa Dreibergille?
Onko Manhattanilla sydäntä, jonka särkeä?
Kuja oli kylmä, autio.
Tavarani olivat siellä minne ne jätin. Odottamassa minua.
Takkini, kenkäni, tahrattomat hansikkaani.
Kasvoni.
Puin ne ylleni ja hylkäsin valeasuni, -
olin oma itseni.
Vailla pelkoa, heikkoutta tai himoa.
Kauempaa kujalta kuului naisen huuto.
Ensimmäinen pulppuileva nuotti kaupungin iltakonsertossa.
Keskeytetty raiskaus. Ryöstö.
Molemmat.
Mies kääntyi, ja hänen silmissään näkyi jotakin palkitsevaa.
Toisinaan yö on minulle antelias.
Veidtin salamurhaaja oli kurjimus nimeltä Roy Chess.
Hänen asunnostaan löytyi johtolankoja.
Hän työskenteli Pyramid Transnationalissa.
Olen nähnyt logon aiemmin Moolokin asunnossa.
Joku yritti tänään ampua maailman viisaimman miehen, Moolok.
Tekijä työskenteli Pyramid Transnationalissa.
Se ei taida olla pelkkä lähettifirma.
Näin täällä eläkeshekin samalta firmalta.
Se on kaiketi naamiotappajan kulissifirma.
Ei enää valheita, Moolok. Kuka Pyramidia johtaa?
Rorschach. Täällä poliisi. Tiedämme, että olet siellä.
Ei. Ei!
Jos kanssasi on siellä joku, lähetä heidät ulos vahingoitta.
Ei. Ei, ei!
Astuin suoraan ansaan. Tyhmä, tyhmä!
- Ikinä. Ikinä antaudu. - Toivottavasti olet valmis.
Kun te olette.
Yksi, -
kaksi, -
kolme.
- Voi pojat, että hän löyhkää. - Riisukaa naamio.
Kasvoni! Anna se takaisin!
Naamiokostaja Rorschach pidätettiin -
ja tunnistettiin 35-vuotiaaksi Walter Kovacsiksi.
Kovacsista ei tiedetä paljoa, mutta häntä syytetään -
kotoaan löytyneen Edgar Jacobin murhasta.
Poliiseja loukkaantui ja Jacobin koti syttyi palamaan -
väkivaltaisen pidätyksen tiimellyksessä.
Rorschach! Nussin sinua kuten nussin äitiäsi!
Tiesin hänen olevan pöpi. Mutta että Rorschach...
Yleensä vaistoan tällaiset jutut.
- Luulin häntä kookkaammaksi. - Siinäpä näet, -
sitä ei koskaan arvaa. - Saisinko Gazetten?
Näetkö tämän? Hän oli asiakkaani.
- Kävi täällä jatkuvasti. - Älä helvetissä?
Olimme keitä hyvänsä ja asuimme missä tahansa, -
elämme vain murhaajien oikusta.
En ollut tunnistaa vanhaa ystävääni Ridleyä.
En hennonnut kertoa hänelle, että hän oli kamala varjo -
entisestä itsestään.
Hänet on saatava kotiin ennen kuin tila pahenee.
Ennen kuin hän lankeaa.
Alle tuoppi suolavettä päivässä pitää miehen elossa.
Mitä teet, kapteeni?
Menen Davidstowniin. Minun on varoitettava kaikkia.
Luuletko ehtiväsi sinne ennen mustaa kanuunalaivaa?
Olet tullut hulluksi, kapteeni.
- Mutta meidän on yritettävä. - Olet houkka.
Ainoastaan sinä selvisit kanuunalaivan hyökkäyksestä.
Onnetar hymyili sinulle, ja syljet häntä kasvoille.
Käännä lauttasi ympäri ja pakene kauas.
Minun on suojeltava perhettäni.
Musta kanuunalaiva on jo siellä. Vaimosi on kuollut.
- Samoin lapsesi. - Suu tukkoon.
Tuotit pettymyksen perheellesi, aivan kuten miehistöllesi.
Kuolet aivan kuten he. Luovut elämästäsi turhaan.
Kuolen jalosti.
Vaikka jos epäonnistun, näen lohdukseni -
perheeni taivaassa. - Taivaassa?
Ei sellaista olekaan. Usko pois.
Tietäisin siitä jo.
Walter Kovacs. Onko se nimesi? Walter?
Selitän tilanteen, Walter. Jos autat minua, -
voin saada heidät vakuutettua, että kaipaat hoitoa.
Sairaalassa. Se olisi hyvästä sinulle.
Mutta viranomaiset haluavat sinut muiden vankien joukkoon.
- Vankila on vankila. - Totta.
Mutta siellä sinut syötäisiin elävältä.
Olet laittanut monet heistä vankilaan, Walter.
Kerro mitä näet.
Soman perhosen.
Entäs tämä sitten?
Äiti? Satuttaako hän sinua?
Et kertonut kakarasta. Sitä paskaa on kotonakin.
Äpärä. Olisi pitänyt tehdä abortti.
Nättejä kukkia.
Tyypin äiti on kuulemma huora.
Saitko häneltä tauteja? Huoranpenikka. Kuuntele.
Ottaisikohan äitisi minulta suihin dollarista?
Pilviä.
Voisitko kertoa Rorschachista, Walter?
Kutsut minua Walteriksi. En pidä sinusta.
Et pidä minusta. Mikset?
Olet lihava. Rikas. Liberaali.
Pidät itseäsi myötätuntoisena.
Haluat suojella ja ymmärtää syyllisiä.
Tätä mätää yhteiskuntaa, sen vankeinhoitoa.
Pelkkiä kompromisseja.
On kompromissi haluta itsensä parantuvan?
Täällä on paljon minua pahempia ihmisiä.
Mutta hehän eivät ole kuuluisia.
Haluatko tietää Rorschachista?
Minä kerron.
Kun on kerran nähnyt maailman synkän kääntöpuolen, -
sille ei voi kääntää selkäänsä.
Ei voi teeskennellä, kuten sinä, -
ettei sitä ole olemassa. Vaikka käskettäisiin katsoa toisaalle.
Emme tee tätä sen takia, että se olisi sallittua.
Teemme tätä koska meidän täytyy.
Teemme tätä, koska meidän on pakko.
Tutkin kidnappausta.
Blaire Roche.
Kuusivuotias tyttö. Olin nuori silloin.
Pehmo konnia kohtaan.
Jätin ne henkiin.
Mursin miehen käden vinkistä. Sain tytön olinpaikan.
Tiesin tytön olevan siellä, mutta paikka oli tyhjä.
Sitten löysin hänet.
Fred.
Barney.
Kuka haukkuu isille?
Oli jo pimeää kun murhaaja palasi.
Pilkkopimeää.
Voi luoja. Kuka siellä on?
Kuka siellä on?
Mitä helvettiä? Kuka sinä olet?
Mitä sinä haluat? Tapoit koirani!
Luulet, että minulla on tekemistä sen tytön kanssa. Ei ole.
Et voi todistaa mitään.
Hyvä on, minä tunnustan.
Sieppasin hänet. Tapoin. Pidätä minut.
Mitä? Pidätä minut!
Minä tunnustin!
Minulla on ongelma. Vie minut hoitoon.
Älä tee sitä. Vie minut hoitoon. Älä!
Ihmiset pidätetään.
Koirat lopetetaan.
Iskujen voima kulki käsivarttani pitkin.
Lämmin ryöppy osui kasvoille.
Walter Kovacs kuoli sinä iltana pikkutytön myötä.
Vain Rorschach jäi jäljelle.
Jumala ei tappanut sitä tyttöä.
Kohtalo ei teurastanut häntä ja syöttänyt koirille.
Jos Jumala näki ne teot, Hän ei välittänyt.
Siitä lähtien tiesin, -
ettei Jumala ohjaa tätä maailmaa.
Me ohjaamme.
En voi auttaa häntä.
Terve, Rorschach. Sinähän olet kuuluisa.
Tiedätkö mitä? Minäkin olen aika kuuluisa.
- Eikö totta? - Tosi on.
Ehkä voin antaa nimmarin. Miten on, korsto?
Ette tunnu ymmärtävän. En ole vankina teidän kanssanne.
Te olette vankina minun kanssani.
Laurie!
Minä sammutan.
Nuuskin aluksessa ja taisin painaa väärää nappia.
- Sattuiko sinuun? - Olen kunnossa. Harmittaa vain.
Ei huolta. Koomikko teki saman vuonna -77.
- Arska selvisi siitäkin. - Arska?
Arkhimedes. Merlinin lemmikkipöllö.
Typerä lempinimi.
Miten sinulla oli varaa näihin?
Isäni oli pankkiiri, ja jätti suuren perinnön.
Olin vähän yllättynyt.
Isä vaikutti pettyneeltä, kun ryhdyin sankariksi -
pankkiirin uran sijasta.
Minua kiinnostivat linnut, lentokoneet ja mytologia...
Ja meitä oli muitakin, joten se ei nolostuttanut.
- Kuten Hollis. - Niin.
Hän oli sankarini.
Muistan kun tapasin hänet.
Tunsin yhteyden häneen. Johonkin tärkeään.
Varmasti mukava, kun henkilöllisyytesi oli salainen.
Salainen piilopaikka.
Voit tulla tänne omaan rauhaan muista välittämättä.
Kukaan ei tarkkaile sinua.
Haluatko kokeilla niitä?
Noin.
Mahtavat.
Ne vahvistavat spektriä. Lämpökuvaus.
Toimivat vielä paremmin pimeässä.
Kai näet minut?
Näen kaiken.
Oli sitten kuinka pimeää hyvänsä, -
kun katsoin kakkuloiden lävitse, kaikki oli päivänselvää.
Jon varmasti näkee maailman näin.
Mennään yläkertaan. Ruoka jäähtyy.
Laita ne pois kun olet valmis.
Dan.
Jon näkee monia asioita, -
mutta hän ei näe minua.
Anteeksi.
Tule tänne.
- Mikä hätänä? - Voitko siirtyä hieman?
Mikä hätänä?
Anteeksi, minä...
Tarvitsen hetken.
Helvetti.
Ei se mitään.
Ehkä etenimme liian nopeasti.
Meillä on aikaa vaikka kuinka paljon.
Edetään hitaasti.
Ei ollakaan nähty aikoihin, Rorschach.
Iso Heppu. Maailma on pieni.
Hyvin sanottu. Mutta totta, tämä on pieni maailma.
Kuinka kauan olenkaan ollut täällä, Lloyd?
- Lähes 15 vuotta, herra Heppu. - Just niin.
15 vuotta siitä kun vangitsit minut sen Pöllön kanssa.
Se polttamasi mies tekee kuolemaa. Minä hetkenä hyvänsä.
Täällä on yli 50 vangitsemaasi tyyppiä.
Jututin kaikkia, ja jokainen haluaa kostaa.
Tämä paikka räjähtää!
Sen jälkeen kuolet sentti sentiltä.
- Suuret on luulot. - Revin hänet kappaleiksi.
Rauhoitu, Lawrence. Pian.
Tietäkää tämä, arvoisat ystävät. Horna on märkä.
Horna on yksinäinen.
Sillä hetkellä me tunsimme toisemme.
Pahoittelen, ystävä.
Lautastani oli tullut entistäkin irvokkaampi, -
heijastellen omaa muutostani.
Ajelehtiessani synkät ajatukset pääsivät valloilleen -
tursuten aivoista sydämeen kuin muste, -
jota mikään ei pyyhi.
Kanuunalaiva oli varmaankin jo ehtinyt Davidstowniin.
Kuvittelin sen pirujen valtaavan hiljaiset kadut.
Vaimoni ja lapseni varmaankin kuolleet.
Miehistöni kuollut. Ratsastamani hai kuollut.
- Isä? - Ei voi olla.
Isä, auta meitä.
Odottakaa.
- Olen tulossa. - Kiirehdi, rakas.
Odottakaa. Ei heitä.
Kuka tahansa muu.
Olin niellyt liikaa merivettä ja liikaa kauhuja.
Jumala oli kironnut minut.
Jumala oli kironnut meidät kaikki.
Elämä on helvettiä, ja kalman käsi ainoa vapahtaja.
En kestä enempää. Haluan perheeni luokse.
Mitä luet?
En mitään.
- Etkö mitään? - Jättäkää pentu rauhaan!
Hiljaa, vaari!
Sarjakuviako luet? Oletko vajaa?
Minne olet menossa, vajakki?
Dan?
Onko kaikki kunnossa?
En jaksa enää pelätä.
Pelätä sotaa, -
naamiotappajaa, -
tätä hiton asua ja kuinka tarvitsenkaan sitä.
Sama täällä.
Hittoako tässä sitten. Otetaan Arska.
- Olet tosissasi. - Muistat kai, minäkin olin naamioitu kostaja.
Olen tottunut lähtemään aamuyöllä ulos tekemään typeryyksiä.
Nopea asuntopalo 5th Streetin ja Grandin kulmassa.
Mennään.
- Näen sen. - Pidä kiinni.
- Siellä on lapsia. - Pysykää rauhallisina.
Autamme teitä tuota pikaa.
- Katto alkaa sortua. - Vien sinut lähelle.
Lähdetään.
Vauhtia nyt.
Äiti, tuo setä avaruusraketissa, -
onko se Jeesus? - Ei, kulta.
Valmista tuli. Ovatko kaikki kyydissä?
Tuo oli uskomatonta.
- Joudumme myös vankilaan. - Ketä kiinnostaa?
Huomenna voi syttyä kolmas maailmansota.
Eikö niin?
Joo.
Hän on kuollut, Rorschach.
Toimme sinulle tupaantuliaislahjan.
Haimme sen pajalta.
Hän ei enää jauha suurista puheista.
Kun avaamme tämän lukon, se on itse päätä lyhyempi.
- Aika paksua. - Olet kuollut, Rorschach!
Vankila on täynnä tappajia. Mitä sinulla muka on?
Sinun kätesi, oma iloni.
Leikkaanko kalterit?
Tämä mellakka ei kestä. Odotin tätä 15 vuotta.
Ikävä kyllä Lawrence on kostoni tiellä.
Ei millään pahalla.
Pomo, odota!
- Nyt saat tietää tilanteen. - Yksi-nolla. Tule hakemaan.
Olen tässä ajatellut.
Meillä on sitoumus yhteisöämme kohtaan.
- Pitäisi vapauttaa Rorschach. - Mitä?
Joku lavasti hänet.
Ja se Jonin syöpäjuttu ei tunnu järkevältä.
Sinä et saanut sitä.
Mutta murtautuminen huippuvarmaan vankilaan -
on eri asia kuin tulipalo. - Olet oikeassa.
Siitä tulee hauskempaa.
Äkkiä, Lloyd. Haluan haistaa hänen käristyvän.
Kyllä.
Ei.
Enpä ole ennen hävittänyt saastaa vessanpöntöllä. Sopivaa.
Kaksi-nolla. Sinun vuorosi.
Pois tieltä!
Mistä tiedämme, että hän elää vielä?
Elää hän.
Missä kasvoni ovat?
Älä tapa minua.
Sinun vuorosi, tohtori. Mitä näet?
Liikkumatta!
- Rorschach. - Daniel. Neiti Jupiter.
Anteeksi, pitää käydä miestenhuoneessa.
Voi herran pieksut.
Mukava nähdä sinut univormussa, Daniel.
Olisi pitänyt tietää nättien säärten motivoivan sinua.
- Olet kusipää, Rorschach. - Älä suotta hauku.
Valitsit hitonmoisen hetken pettää Jonia.
Väsyitkö isänmaallisuuteen, vai antoiko joku käskyn?
Et tiedä mistä puhut!
Lopettakaa. Voitte riidellä myöhemmin.
Sammutin kirkaisimet, joten tulitus alkaa pian.
Pysähtykää tai ammumme!
Oletko kunnossa?
Olen.
On vain rankkaa. Sota, vankilapako.
Älä siitä murehdi. Hyvin tässä käy.
- Hei, Laurie. - Jon.
- TV:n mukaan olet Marsissa. - Niin olenkin.
- Keskustelen kanssasi siellä piakkoin. - Mistä puhut?
Yrität vakuuttaa minut pelastamaan maailman.
- Laurie, älä. - Luota minuun. Minun on mentävä.
Kaunista, eikö totta?
Olen pahoillani. Toisinaan nämä asiat lipsahtavat mielestäni.
Se ei toistu.
Lohdullista.
Hyvä jumala. Olen Marsissa.
Katsotaan, onko se vajakki täällä.
Kuulitteko? Joku pöllötyyppi vapautti Rorschachin.
Rorschachin? Se tyyppi laittoi serkkuni pyörätuoliin.
Tarkoitat Yöpöllöä. Hän oli Rorshachin kumppani.
Ehkä hän hakkasi sinunkin serkkusi.
Eikö hän kirjoittanut kirjan? Hän asuu ihan lähellä.
Niinkö?
- Haloo? - Sally?
Hollis?
Hollis Mason. Jeesus.
Sinulla oli numeroni kaiken aikaa, ja soitit vasta vanhalla iällä?
Tämä tuntui erikoistapaukselta.
Telkkarin mukaan eilen illalla sattui asuntopalo.
Joku ilma-alus pelasti ansaan jääneet -
pilottinaan joku pöllöksi pukeutunut.
- Mukanaan seksikäs nainen. - Tyttäreni Laurie?
Outoa, että Laurie palasi asuunsa.
Ehkä hän viimein kiittää minua, kun patistin hänet siihen.
Sal, äänesi kuulostaa nuoremmalta kuin koskaan.
Kiitos vaan. Johtuu varmasti seniiliydestä.
Oli mukava jutella, mutta ovella on joku.
Älä muistele liikaa vanhoja.
- Pidä huolta itsestäsi. - Samoin.
Hei sitten.
Etsimme herra Pöllöä.
- Malttakaa. - Oletko siellä, Pöllö?
Karkki tai kepponen.
Olisit pysynyt eläkkeellä.
Vihaan tätä. Luolassa piileskelyä viranomaisilta.
Poliisit etsivät meitä. Ellet halua takaisin vankilaan, -
olisi tyhmää paljastaa itsemme ilman suunnitelmaa.
- Mitä suunnitelmaa? - Löydettyämme kuvion -
voimme murtautua etsimään tietoja Pyramidista. - Umpikuja.
Se lienee kulissifirma, mutta en voi todistaa sitä.
Meidän pitää kovistella alamaailman väkeä.
Sama valita nimiä puhelinluettelosta.
Unohdit, miten toimimme.
Olet liian luottavainen. Etenkin naisten suhteen.
Nyt riittää. Kuka oikein luulet olevasi?
Elät ihmisten siivellä vinoillen heille, -
ja kukaan ei valita koska sinua pidetään hulluna.
Anna anteeksi.
Ei olisi pitänyt sanoa noin.
Daniel...
...olet hyvä ystävä.
Olen toisinaan hankala.
Antaa olla. Mitäs näistä.
Toimitaan sinun tavallasi.
Voi luoja.
Pyramid Transnational. Kuulostaako tutulta?
Paskiaiset.
Minä tarjoan juomat, ja te kavallatte minut?
Pysy loitolla tai saat lasin naamaasi.
Pysykää rauhallisina. Hoidamme asian nopeasti.
Roy Chess. Pyramidin palkkalistoilla.
Yritti tappaa Adrian Veidtin. Kuollut. Tunsitko hänet?
En.
- Palkkasin hänet. Tunsin vankilasta. - Olet istunut.
Olen pysynyt sittemmin kaidalla tiellä.
En tuntenut Chessiä hyvin, mutta piti palkata vanha tuttu.
- Kuka käski? - Kontaktini nti Slater.
Työskenteleekö myös Janey Slater Pyramidissa?
Hän oli tosi mukava. Palkkasi entisiä vankeja.
Antoi uuden tilaisuuden. Päästä! Puhun totta!
Janey Slater, Manhattanin entinen naikkonen.
Adrian voisi auttaa selvittämään Pyramidin taustat.
...Minuuttimiesten jäsen Hollis Mason löydettiin murhattuna -
asunnostaan alle tunti sitten.
Todistajien mukaan paikallisen jengin jäseniä -
nähtiin poistumassa alueelta murhan aikoihin.
- Kuka sen teki? - Arvasin tämän.
Entä kansalaisoikeuteni?
- Kerro kuka sen teki! - Moni pukeutuu näin.
Kuka murhasi Hollis Masonin?
Sano ystävillesi, että he ovat mennyttä.
Tuhoan koko tämän kurjan naapuruston.
Katkaisen niskasi!
Ei siviilien nähden, Daniel.
Keskustelemme täällä.
Paljastat minulle, että olet maannut Dreibergin kanssa.
- Tiedätkö minusta ja Danista? - En vielä.
Mutta ihan kohta sinä kerrot minulle.
Jos tiedät tulevaisuuden jo, miksi yllätyit kun jätin sinut?
Tai kun se toimittaja ahdisteli sinua?
Miksi edes riidellä asiasta, kun tiedät jo lopputuloksen?
En voi muuta.
Kaikki on ennalta säädettyä. Jopa reaktioni.
Ja siinä vain näyttelet rooliasi.
Universumin voimakkain olento on silti pelkkä nukke.
Olemme kaikki nukkeja.
- Minä vain näen omat nyörini. - Entä jos erehdyt?
Miksi käsitykseni ajasta vaivaa sinua niin?
Koska se on epäinhimillistä. Se ajaa minut hulluksi.
Sanot haluavasi lohduttaa. Se ei toimi.
En halua riidellä.
Anteeksi, että makasin Danin kanssa.
Makasitko Danin kanssa?
Sanoit äsken, että tiesit sen jo.
Sanoin usein, -
että olet ainoa linkkini ihmisyyteen.
Miksi pelastaisin maailman, johon minulla ei ole mitään osaa?
Tee se minun takiani. Jos välität oikeasti.
Kun jätit minut, minä jätin Maan.
Eikö se todista sinulle, että välitän?
Tämä punainen maailmani -
on tärkeämpi minulle kuin sinun sinisen maailmasi.
Anna minun näyttää.
Pommittajat on tankattu.
On aika, herrat.
DEFCON 1.
Ei kattohuoneistossa, ei toimistossa.
Mikä ajaa kaiken omistavan miehen yöhön tähän aikaan?
Daniel?
Oletko kärryillä?
- Olen. - Mitä sitten teet?
- Etsin Adrianin matkasuunnitelman. - Ehkä hän pitää tiedostoa.
- Jokin on pielessä. - Totta.
Janey Slater, Moolok ja Roy Chess, kaikki Pyramidin leivissä.
Moolokin mukaan Koomikko mainitsi Slaterin jollakin listalla.
Pyramidin omistaja saattoi antaa heille syövän.
Lavasti Manhattanin.
Hassua. Faaraot odottivat maailmanloppua.
Uskoivat ruumiiden nousevan ottamaan sydämet kultaruukuista.
- Ovat varmasti jo innoissaan. - Faaraot?
Manhattanin psykologinen profiili. Katsotaan mitä siinä sanotaan.
"Kohde etääntyy emotionaalisesti."
"Jos viimeiset siteet katkaistaisiin, -
hän vieraantuisi täysin inhimillisyydestä."
Pääsin sisään.
Ei.
Onnittelut, hra Veidt. Tri Manhattanin reaktori toimii.
Tukenne ja intonne johtivat meidät tähän onnistumiseen.
Onnittelemme teitä tutkimusryhmän puolesta.
Mikä elämässä ei ansaitse juhlaa?
Tämä on uusi Karnak.
Tämä edustaa yli 2 000 vuotta vanhan unelman kulminaatiota, -
unelman joka nyt toteutuu apunne ansiosta.
Ja minua hävettää, -
että palkkionne on oleva niin kovin pieni.
Malja faaraoille, -
palvelijoillensa luotetuille salaisuuksille -
jotka haudattiin elävältä hiekkakammioihin.
Nukkukaa hyvin.
Uusi, rauhan maailma jää velkaa uhrauksestanne.
Bubastis.
Rorschachin päiväkirja. Viimeinen merkintä.
Veidt on kaiken takana. Miksi?
Mitä hän tavoittelee?
Vaikea kuvitella vaarallisempaa vastusta.
Vitsailin hänen pystyvän nappaamaan luodin lennosta.
Hän voisi tappaa meidät lumeen.
Sinne menemme: Etelämantereelle.
Olin sitten kuollut tai elossa, -
toivon maailman selviävän tämän lukemiseen saakka.
Olen elänyt elämäni vailla kompromisseja -
ja astuin varjoihin valittamatta.
Rorschach, 1. marraskuuta.
NEUVOSTOLIITTO VALTASI AFGANISTANIN
Luoja meitä auttakoon.
Oletpa aikaisessa.
Haluan lukea tarinan loppuun ennen koulua.
Pidä se vain.
Saat sen. Elämä on liian lyhyt.
Kiitos.
Miksi kuolema kulki ohitseni?
Davidstown?
Davidstown.
Olin muutaman mailin päässä. Kaupunki olisi jo vallattu.
Pirut kuvittelivat olevansa turvassa minulta.
Mutta nyt olin kotona ja saisin kostoni.
Ei, eivät he ole kanuunalaivan rosvoja.
Mies oli rahanlainaaja Davidstownista.
Miksi kaupungin vallanneet rosvot -
antaisivat tämän kelmin vaeltaa riiausreissuillaan?
Oliko hän rikostoveri? Oliko hän pettänyt kansani?
Perheeni?
Sydämeni kylmeni.
Lohdutettiinko vaimoani ennen mestausta, -
samalla kun tämä takinkääntäjä isäntineen virnuili vieressä?
Ratkaisuni oli pikainen, vaan ei vaikea.
Hänen päänsä räjähti kuin syyllisyyden paineesta.
Huora ei ansainnut sääliä.
Kaksi oli ratsastanut tänne. Kahden oli ratsastettava takaisin.
Piraattien vartija.
Ratsastin rauhallisesti ohi välttääkseni epäilyt.
Väkivalta ei jäänyt Davidstownin kelpo asukkaisiin, -
vaan oli tartuttanut rakkaan kotimaani.
Davidstown ei ollut entisensä.
Mustan kanuunalaivan kirous oli jo sen vaivana.
Pian uskaltautuisin kotiini teurastajien sekaan -
ja laittaisin heidät pelkäämään.
Paluuni myötä huomasin katujen olevan epäilyttävän hiljaisia.
Astuin entiseen kotiini ääneti.
Varoen herättämästä teurastajia riettaasta levostaan.
Aavistamatta kuolemaa keskuudessaan -
he tuntisivat sen syleilyn tajuamatta ikinä syytä.
Yksi oli kuitenkin hereillä. Peläten hälytystä -
kävin hänen kimppuunsa yön verhoamassa kamarissa.
Paikalle ei rientänyt rosvoja, vaan jotakin pahempaa.
- Isä? - Tuijotin tuttuihin kasvoihin. Ainoastaan kauhu näytti vieraalta.
Haljenneilla ja verisillä huulillaan hän muotoili nimeni.
Miksi, rakkaani?
Niin mahtava ymmärrys iski, ettei järjelle jäänyt sijaa.
Siispä pakenin.
Sinä.
Tietoisuus kadotuksesta perässä, riemuiten kaameaa voittoaan.
Musta kanuunalaiva oli tulossa Davidstowniin.
- Sen olisi pitänyt saapua. - Hän meni tuonne!
Etkö voisi vain kertoa, miten tämä päättyy?
- Se päättyy sinun kyyneliisi. - Et siis aio palata Maahan.
Jossakin vaiheessa aion.
- Kadut ovat täynnä ruumiita. - Jon, ole kiltti.
Sinun pitää estää se. Kaikki kuolevat.
Ja kaikkeus ei edes huomaa.
Mielestäni elämän olemassaolo -
on yliarvostettu ilmiö.
Katso ympärillesi.
Mars pärjää varsin hyvin ilman edes pieneliöitä.
Tämä on jatkuvasti muuttuvaa maata, -
aaltoillen napojen ympäri 10 000 vuoden ajan.
Miten öljyputki parantaisi kaikkea tätä?
Tai ostoskeskus?
Onko ihme siis liikaa pyydetty?
Määritelmältään ihmeet ovat merkityksettömiä.
- Tapahtuu vain se, mikä voi. - Lopeta paskapuheet.
Laske tämä maahan.
Kuten toivot.
Voit lähettää minut Maahan kuolemaan Danin, äidin -
ja muiden arvottomien ihmisten mukana.
Mutta olit väärässä. Sanoit minun itkevän, -
mutta sitä ei tapahtunut. Ehkä erehdyit kaikesta.
Valitat, etten näe olemassaoloa ihmisten tavoin, -
mutta kieltäydyit katsomasta asiaa minun näkökulmastani.
- Et näe sitä, mitä pelkäät. - En pelkää.
Pitäisikö käsittää näkökulmasi? Näytä sitten minulle.
Minulla oli taikaa ja unelmia. Olin sankari, hemmetti vie!
Ei ole vikani, että vanhenit. Mitä siinä valitat?
Tuon leivän pöytään sinulle ja pennullesi.
Soita Eddielle. Ehkä hän suo paremman elämän.
Jopa ankeimmat ajat kirkastuvat kaiken aikaa.
Äitisi oli yksi kaikkien aikojen kaunottarista.
- Olet perinyt hänen silmänsä. - Näpit irti hänestä.
Pitkästä aikaa, muru.
Ei riittävän pitkästä, Eddie. Mene autoon.
Miten alhainen oletkaan?
Kristus, Sally. Eikö mies saa jutella...
...vanhan ystävänsä tyttärelle?
Aja.
Se oli yksi ainoa virhe.
Hän yritti raiskata sinut, ja annoit tehdä homman loppuun?
Olitko kännissä, vai pelkästään yksinäinen?
Enkö saa koskaan unohtaa?
Laurie.
Ei.
Ei hän.
Koomikko oli isäsi.
Ei.
Ei, ei!
Koko elämäni on iso vitsi.
Minusta elämäsi ei ole vitsi.
Suo anteeksi, jos en luota huumorintajuusi.
Hymyiletkö, jos myönnän erehtyneeni?
Minkä suhteen?
Ihmeiden.
Astronomisen epätodennäköisten tapahtumien, -
kuten hapen muuttumisen kullaksi.
Olen halunnut nähdä sen, mutta en huomaa, -
että ihmisyhdynnässä -
tuhat miljoonaa solua kilpailee luodakseen elämää -
sukupolvi toisensa jälkeen -
kunnes lopulta äitisi rakastaa miestä, -
Edward Blakea, Koomikkoa, jota hänen pitäisi vihata, -
ja siitä ristiriidasta, valtavalla epätodennäköisyydellä -
syntyy sinä.
Vain sinä.
Kun luo järjestystä sellaisesta kaaoksesta, -
se on kuin muuttaisi ilmaa kullaksi.
Ihme.
Siispä minä erehdyin.
Kuivaa silmäsi. Mennään kotiin.
Tuosta rakennuksesta huokuu valtavasti lämpöä.
- Veidt. - Arska käyttäytyy oudosti.
- Moottorit. - Ne jäätyvät. Pidä kiinni.
Daniel, lennät liian matalalla.
En halua neuvoa, mutta voisit nostaa...
Minä yritän nostaa sitä!
Ohjaan liekinheittimen lämpöä sulattamiseen, -
mutta siinä kestää ja emme ehdi odottamaan.
- Tarvitset lämpimämpää vaatetta. - Hyvä näin.
Mitä nyt, tyttö?
Adrian on pasifisti.
Kasvissyöjä, luojan tähden. Ei ole koskaan tappanut ketään.
Hitler oli kasvissyöjä.
Jos pelottaa, minä hoidan. Emme saa toista tilaisuutta.
- Tervetuloa, hyvät herrat. - Tiedämme kaiken, Adrian.
- Mitä keskusteltavaa sitten on? - Paljonkin. Tapoit Koomikon.
Levätköön hän rauhassa. Blake tajusi asian ensimmäisenä.
Nixon laittoi hänet tarkkailemaan meitä.
Blake sai tietää mitä teen täällä, -
ja oli murtumassa käydessään Moolok-paran luona.
En osannut ennustaa hänen muuttavan mielensä.
Siispä hänet oli pakko tappaa.
Sitten neutralisoin Jonin. Ei mikään helppo tehtävä.
Sijoitin $2 miljardia takionitutkimukseen -
estääkseni Jonia näkemästä tulevaa.
Manipuloit häntä psykologisen profiilin avulla.
Olen tuntenut Jonin kauan. Hän ei ole tunteeton.
Maallikko ei huomaa kasvojen pieniä värähdyksiä, -
mutta minulle se vastasi itkua. Täytyi vain ärsyttää sitä.
Jonin äkillinen tunnepurkaus -
uskoessaan aiheuttaneensa syövän läheisilleen -
riitti syyksi hänen lähtöönsä.
Palkkasit salamurhaajasi harhauttamaan meidät.
Hra Chess antoi henkensä suuremman hyödyn takia.
Asetin myrkkykapselin hänen suuhunsa -
ja jäljelle jäi vain yksi asia: -
sinä ja teoriasi naamiotappajasta, -
jota seurasit innokkaasti kuin aito sosiopaatti.
Kun olit vankilassa, saatoin jatkaa työtäni.
Ikävä tuottaa pettymys.
Meidän piti tehdä maailmasta parempi paikka.
- Juuri sen minä teen. - Ydinsodalla? Ihmiskunnan tuholla?
Suostuin tarvittaviin uhrauksiin moraalini kustannuksella.
Muutama avainsijainti maapallolla.
New York, Los Angeles, Moskova, Hongkong.
Hajonneet atomeiksi hetkessä. 15 miljoonaa kuolonuhria -
Tri Manhattanin käsissä.
Maailman rangaistus sodan kanssa leikittelystä.
- Jon ei tekisi sellaista. - Ihmiset eivät tiedä sitä.
Tutkimani energialäpimurto onnistui.
Jon auttoi matkimaan voimiaan tietämättä suunnitelmistani.
Koomikko oli nähkääs oikeassa.
Ihmisen raakalaismaisuus johtaa lopulta maailman tuhoon.
Pelastaakseni planeetan minun piti huijata sitä -
ihmishistorian suurimmalla käytännön pilalla.
- Tappamalla miljoonia. - Pelastaakseni miljardeja.
- Tarpeellinen rikos. - Emme voi antaa sinun tehdä sitä.
"Tehdä sitä"? En ole sarjakuvien roisto.
Selittäisinkö suunnitelmaani teille, -
jos olisi pienikin mahdollisuus estää se?
Aloitin sen 35 minuuttia sitten.
Lopulta tulin kamalan mustan meren rantaan.
Miten olin tullut tähän tilanteeseen -
ainoastaan rakkaus oppaanani?
Rahanlainaaja kellui jalkojeni juuressa.
Jalot pyrkimykset olivat johtaneet minut julmuuksiin.
Juontani ajanut hurskas viha oli pelkkää harhaa.
Missä erehdyin?
Aikoessani jatkaa pakoa nostin päätäni ja näin sen.
Se tuntui odottavan sen sijaan, että hautoisi hyökkäystä.
Käsitin, mihin viattomat pyrkimykset minut johtivat -
ja askelsin syviin vesiin.
Sanoin kuvaamaton totuus häämötti edessäni, -
kun uin kohti ankkuroitua kanuunalaivaa.
Sen synkkyys täytti koko näkökenttäni.
Hyvää tarkoittanut suunnitelmani johti tähän.
Olin menettänyt maailman, jonka yritin pelastaa.
Köysi kiemurteli alas. Merivettä sylkien tartuin siihen.
Yläpuoleltani kansilta kohosi huuto, -
synkkä ja säädytön, loukaten taivaita löyhkällään.
Suunnitelmana ei ollut kaapata Davidstownia.
He olivat tulleet poimimaan ainoan arvostamansa asian.
Lunastamaan havittelemansa sielun.
Olin kauhistus.
Kauhujen joukkoon jään elämään.
- Tämä on ihan järjetöntä. - Älä muuta sano.
Voit pitää tämän roskan. Tuhlasin aikaani.
Olet käynyt täällä pitkään, mutta en tiedä nimeäsi.
- Bernard. - Ihanko totta? Minäkin olen Bernard.
Pikkujuttu. Se on yleinen nimi.
Jessus sentään, Henry. Miksei laukaisua huomattu?
Neuvostoliitto ei tehnyt tätä.
Tiedustelun mukaan energiakuvio -
täsmää Tri Manhattaniin.
Jon.
Häiriöitä. Suunnattomia häiriöitä.
En voi uskoa sen tapahtuneen.
Tämä ei ole ydinkärkien tulosta.
Se olin minä.
Minä tein tämän.
- Miten niin sinä? - En suoranaisesti.
Se lavastettiin minun teokseni.
Adrian.
Siinä paha missä mainitaan.
- Jon... - Hänet täytyy pysäyttää. Tappoi Blaken ja miljoonia.
Odottakaa täällä.
Adrian, lopeta tämä.
Takionit olivat viisas teko, -
mutta vaikka en tietäisi missä olet, voin tehdä seinistä lasia.
Pitäisi kiittää sinua.
Olin jo lähes unohtanut epätietoisuuden ilot.
Anna anteeksi, tyttö.
Olet kusipää.
Veidt, senkin paskiainen. Jos satutit häntä...
Kasva aikuiseksi. Uusi maailma ei kaipaa tuollaista.
Ritarillisuutesi on turhaa. Mitä olet saavuttanut sillä?
Onnistuit vain epäonnistumaan Maan pelastuksen estämisessä.
Olen pettynyt, Adrian. Hyvin pettynyt.
Itseni kokoaminen oli ensimmäinen oppimani temppu.
Se ei tappanut Ostermania.
Luulitko sen tappavan minut?
Olen kävellyt auringon pinnalla.
Olen nähnyt niin pieniä ja nopeita tapahtumia, -
että niiden voi tuskin sanoa tapahtuneen, -
mutta Adrian, sinä olet pelkkä mies.
Maailman viisain mies ei ole kummempi uhka minulle -
kuin sen pienin termiitti.
Mikä se on? Jokin ase taas?
Kyllä.
Tavallaan.
Miljoonia kuoli äkillisesti Tri Manhattanin käsissä.
Otin välittömästi yhteyttä Neuvostoliiton johtajaan.
Hylkäsimme erimielisyytemme -
ja vannoimme liittoutuvamme tätä yhteistä vihollista vastaan.
Me tulemme selviämään muun maailman ohella.
Tätä päivää emme unohda.
Puolustamme ihmiskuntaa -
ja kaikkea maailmamme hyvää ja oikeudenmukaista.
Kiitos. Jumalan siunausta.
Näetkö?
Kaksi suurvaltaa luopuu sodasta.
Pelastin maailman. Me yhdessä pelastimme.
Tämä on yhtä lailla sinun voittosi.
Nyt voimme palata tekemään mitä on tarkoitus.
Meidän oli tarkoitus puolustaa oikeutta.
- Kaikki saavat tietää teostasi. - Saavatko?
Paljastamalla minut uhraisitte tänään saavutetun rauhan.
- Valheeseen perustuvan. - Mutta rauhan -
siitä huolimatta. - Hän on oikeassa.
Adrianin paljastaminen tuomitsisi maailman jälleen tuhoon.
Emme voi tehdä tätä.
Marsissa opetit minulle elämän arvon.
Jos haluamme vaalia sitä täällä, teidän on pysyttävä hiljaa.
Pitäkää salaisuutenne.
Älä edes harkitse sitä.
Rorschach.
Odota.
Ei kompromisseja. Ei edes maailmanlopun uhatessa.
Se on aina ollut eromme.
Tunnen jokaisen kuoleman, -
näen kaikki ihmiskunnan vuoksi murhaamani.
- Sinähän ymmärrät? - Hyväksymättä -
tai tuomitsematta...
...minä ymmärrän.
Pois tieltä. Ihmisille on kerrottava.
Tiedät, etten voi sallia sitä.
Nytkö olet sitten inhimillinen? Sopivaa.
Jos olisit välittänyt kaiken aikaa, tätä ei olisi tapahtunut.
Voin muuttaa lähes mitä vain, -
mutta en ihmisluontoa.
Sinun on tietysti suojeltava Veidtin utopiaa.
Mitä yksi ruumis lisää merkitsee?
Mitä odotat?
Tee se.
Tee se!
Ei!
Lähden tästä galaksista johonkin yksinkertaisempaan.
- Luulin sinun välittävän taas elämästä. - Välitänkin.
Saatan ehkä luoda sitä.
Hyvästi, Laurie.
Taistele.
Taistele!
Maailmassa vallitsee rauha. Uhrauksia oli tehtävä.
Et parantanut ihmiskuntaa, vaan runtelit sen. Silvoit sen.
Se on perintösi.
Se on se oikea käytännön pila.
Televisiossanne ei ole vikaa.
Osallistutte pian suureen seikkailuun.
Saatte kokea ihmeet ja mysteerit -
mielen sisältä äärirajoille saakka.
- Etkö varmasti ota juotavaa? - Ei kiitos.
Minun on tunnustettava jotakin.
Tiedän, että Eddie Blake oli isäni.
Laurel.
Ajattelet minusta varmasti kamalia.
Anteeksi, etten kertonut.
Olisi pitänyt kertoa, mutta häpesin sitä.
Ei sillä väliä.
Ihmisille tapahtuu kummia, -
ja joskus niistä ei voi puhua.
Tiedän millaista se on, mutta haluan sinun tietävän, -
ettet koskaan tehnyt väärin minua kohtaan.
Kysyit, miksen ollut vihainen hänelle.
Koska hän antoi minulle sinut.
Kiitos, äiti.
Olet rakas.
- Päivää, nti Jupiter. - Sanoisit vain Sally.
Menen virkistäytymään. Palaan pian.
- Miten täällä sujuu? - Hyvin. Entä siellä?
Hyvin. Kaikki taitaa toimia.
Arskan järjestelmät on päivitetty. Se saa riittää toviksi, -
joten voimme kokeilla sitä. - Kuulostaa treffeiltä.
Pärjäämmekö me?
Kunhan Jonin uskotaan tarkkailevan, -
viime kädessä pärjäämme.
Tiedän, mitä Jon sanoisi: mikään ei lopu.
Mikään ei koskaan lopu.
Seymour, ei ole enää mitään mistä kirjoittaa.
Jokainen maailman valtio tekee yhteistyötä -
ja laulaa rauhasta ja rakkaudesta.
Kuin tämä olisi yhtä isoa hippikommuunia.
Ronald Reagan aikoo pyrkiä presidentiksi.
- Siitä voisi kirjoittaa. - Ei mitään niin absurdia.
Tämä on yhä Amerikka. Kuka haluaa cowboyn presidentiksi?
Voisin katsoa jotakin lukijapostista.
Ihan sama. Osoita aloitekykyä.
Kirjoita mitä haluat. Jätän asian sinun käsiisi.
Rorschachin päiväkirja, 12. lokakuuta 1985.
Tänä iltana New Yorkissa kuoli koomikko.
Suomentanut Mentori