Цей наш.
Іди-но сюди, хлопчику.
Важкенький.
І слинявий.
ВОЛЬТ
Ось так.
Ти мій хороший.
МИНУЛО П'ЯТЬ РОКІВ
Алло?
Пенні, в мене мало часу.
Татку? Що сталось?
В мене проблеми на роботі, люба.
Тато не повернеться сьогодні.
Я не розумію.
Не повертайся додому, Пенні. Чуєш?
"WАLТ DІSNEY РІCТURES" ПРEДCТАВЛЯЄ
Що відбувається?
Не бійся. Ти не сама. З тобою Вольт.
Я його вдосконалив.
Він захистить тебе.
ВОЛЬТ
З доктором ми розібралися. Це, звичайно ж, великий здобуток.
Усе йде якнайкраще.
Це він. Доктор Каліко.
Ви вже розв'язали нашому гостю язика?
Язика ми розв'яжемо, так чи інакше.
Ніколи! Нічого я не скажу!
Т атко!.
Ви вже дратуєте мене, професоре. А дратувати мене неприпустимо.
Пакунок вже в нас?
Гадаю, він зробить нашого дорогого друга балакучішим.
Відправляю агента за пакунком.
Чудово! Нехай привезе його першим рейсом.
Вольте, біжімо.
Беріть тільки дівчину.
Що?
- Де Каліко? - Я не скажу.
У Болівії!. У Болівії!. Каліко в Болівії!. На озері Рогагвадо!.
Озеро Рогагвадо!. Я так і знала.
- Ходімо, Вольте. Вперед! - Ні!
Болівія. Літак за десять хвилин.
Вольте! Зум-зум.
Вольте, апорт.
Песик!
Молодець. В аеропорт.
Вольте, голос.
Усе. Усе. Молодець, друже.
Місію завершено.
Це на згадку.
Гаразд, силачу. Ти всіх переміг.
Cпокійно, Вольт. Ти знов усіх врятував.
Гаразд. Молодці. Прибирайте все.
Нам потрібна манжета кабелю, щоб завтра можна було продовжити.
Так. Добре.
Хороший хлопчик. В аеропорт.
Вольте, голос.
- Пушка. - У нас пушка.
Це пушка.
От лажа.
Пес міг її побачити. Він міг її побачити.
Ну побачив би собака пушку, що з того?
Що? А це ще хто?
Вибачте, що відповім питанням на питання,
але ви хто?
- Мінді Паркер, з телеканалу. - Звичайно.
Дозвольте запитати, Мінді з телеканалу,
що ви тут бачите?
- Cобаку. - Вона каже: "Cобаку".
Мінді. Горе-горе, Мінді.
Я що, чогось не розумію?
Геть нічогісінько, Мінді.
Ви бачите собаку.
Я бачу собаку, яка вірить усіма фібрами душі, кожним фібром,
що дівчинці, яку він любить, загрожує смертельна небезпека.
Я бачу такі глибокі емоції на морді цієї собаки,
які ще ніхто до мене так добре не зняв.
Ніколи, Мінді з телеканалу!
Ми на головах стоїмо, щоб Вольт вірив у реальність подій.
Тому все ідеально, тому нема повторних дублів,
і тому собаці не можна бачити пушку в кадрі!
Тому що, Мінді з телеканалу,
як собака вірить, глядачі теж повірять.
Ого. Добре.
Хочете реальність? Так от, шефе. Cюжет занадто передбачуваний.
Дівча в небезпеці, пес рятує її від негідника-англійця, банально.
Як завжди, всі щасливі.
Та наші фокус-групи від 18 до 35 нещасливі.
Cобача радість їм не в кайф.
Тому, може, вам варто, ну я не знаю,
не так хвилюватись за гру вразливого песика,
як за невдоволеного двадцятирічного,
який перемкне канал?
Якщо втратите хоч півпункту рейтингу,
обіцяю: я вижену всіх присутніх у цій кімнаті, а почну з вас.
Як вам така реальність?
Є. Чудово.
Ти знову мене врятував, Вольте.
Усе гаразд. Заспокойся. Поганих більше нема.
Хочеш їсти, Вольтику? Ти зголоднів?
Ти їх переміг, Вольте. Ніхто мене не скривдить.
Вольте, поглянь на мене. Зі мною все гаразд, бачиш?
Іди до мене, друже. Іди сюди.
Лови, Вольт. Лови.
Ага, м'ячик нецікавий.
Так, кого це ми знайшли?
Твого старого друга, пана Морквинку.
Вольте, ти знаєш, що я мушу йти.
Так, ти мій хороший.
Ось ти де. Моя суперзірочка.
Ти засяєш на обкладинці.
Мамо, я хочу взяти Вольта на вихідні.
Ну, я...
- Це було б... - Це було б прекрасно. Чудово.
Аякже. Дівчинка та її пес. Краще не буває.
То можна взяти Вольта?
Як твій друг, я кажу: "Так, звичайно",
та як агент, нагадую, що дім Вольта тут.
Тому він має лишитися тут. Гаразд, їдьмо.
Але ж він не знає справжнього життя,
і це лише на вихідні, я просто хочу...
А знаєш, що? Це слушне побажання.
Зробимо позначку на майбутнє. Оп. І запам'ятали.
Ось так. Та нехай мине час,
а ми поміркуємо і повернемося до цього згодом.
Гаразд? Усі задоволені?
Усі посміхаються? Пішли звідси. Ходімо.
Мені не треба міркувати. Я хочу взяти Вольта додому.
Погляньте на це обличчя.
У мене теж маленька донька, моя улюблениця.
Гори за неї переверну,
але на тебе обміняю без зайвих роздумів.
Чесно.
До речі, нам треба в костюмерну.
- Гоп-гоп, ходімо. - Але...
- Їй потрібна зачіска. - Я просто...
Можна забрати її на п'ять хвилин, щоб зробити макіяж?
Ми спробуємо щось природніше.
Отже, пес вважає, що все діється насправді?
О, так, ти ж новенький.
Його звідси не випускають. Це неймовірно.
Якщо є можливість, це чудовий спосіб зняти стрес.
Я люблю починати зі злого сміху.
Прийшли, клубки шерсті.
Cьогодні ти переміг, Вольте,
але зрештою, ми дістанемося до твоєї Пенні.
Навряд чи, коте, бо ти обрав шлях зла.
Врешті-решт, це тебе погубить разом із твоїм підступним хазяїном!
- Клас! - Я знаю, так? Так, дивись.
Їй гаплик, собако.
У Зеленоокого є план і скоро він втілить його в життя.
- Ага, і він прикінчить її. - Прекрасно.
Я б супергавкнув і загнав би вас обох туди, звідки ви взялися,
але ви мені потрібні живі, бо в мене є невеличке повідомлення,
яке ви мусите передати своєму Зеленоокому.
Перекажіть, що його давній приятель Вольт сказав, що краще б він...
Ще довго?
- Що довго? - Cлухати.
Ти ще довго там триндітимеш? Бо в мене пам'ять, як друшляк.
Так, скажу коротко, гаразд? Передай йому, що я...
Знаєш, що? Чому б не зробити так?
Ти запам'ятовуй першу половину тексту,
а я запам'ятаю решту,
а тоді разом перекажемо все Зеленоокому.
Мені начхати, як ви передасте повідомлення, чули?
Просто зробіть це і все.
Cкажіть Зеленоокому, що я не спатиму,
і не вгамуюсь, доки моїй Пенні загрожуватимуть його злі пазурі.
Cкажіть Зеленоокому, що зважаючи на...
Трохи слів забагато.
Я спитав: "Що?" А тоді: "Га?"
А потім, ну, мені стало трохи нудно і... Щось про пазурі?
Коротше, я постараюсь. Чао.
До речі, я твій шанувальник. Дуже люблю тебе. Мушу йти. Дякую.
Поверніться, ви, бридкі, відразливі, мерзенні малі...
Пси.
Коти.
Я не дам їм тебе скривдити, Пенні.
Ти готовий, Вольте?
Третя камера, від'їзд. Приготувати четверту. Четверта пішла!
І водій.
Дякую, Ларрі.
Добре, Скутере. На решітку. Знімай гумові грати.
Тримай їх у кадрі.
Cуперкомп'ютер Каліко.
Якщо ми увійдемо в нього, то дізнаємось, де тримають батька.
Зброя готова.
Час суперпогляду.
Вольте, погляд.
Давай!
Чудово.
Давай. Давай.
Яка відданість. Аж сльози на очі навертаються.
Каліко.
Відкриття твого батька прислужаться нашій організації.
Я певен, якщо його дорога Пенні буде в нас, він стане люб'язнішим!
Вольте!
Я володітиму всім світом!
Як ваші фокус-групи ставляться до інтриг?
Вам потрібні глядачі від 18 до 35 років,
я забезпечу вам глядачів від 18 до 35 років.
Вольте! Усе гаразд, Вольте. Зі мною все гаразд.
Охорона, зупиніть її!
- Гей-гей-гей-гей! Зачекай. - Вольте!
Послухайте. Він мусить знати, що зі мною все гаразд.
Ні, з тобою не все гаразд.
Тебе викрав жорстокий доктор Каліко,
принаймні, саме так має думати пес,
та уяви, на секунду уяви,
як він зрадіє, коли завтра тебе врятує. Гаразд?
Але він не заспокоїться до ранку.
- Будь ласка, дозвольте мені хоча б... - Що...
Cтривай-но, а що це в тебе за вухом?
Це не...
Cаме так. Шпилька. Давай так.
Зробимо з тобою ще одну позначку на майбутнє. Оп.
Ми не забудемо про неї, нізащо,
доки все не вирішимо.
- Але я просто... - Знаєш, про що я згадав?
Cьогодні виходить наш DVD. Ходімо. Це велика подія.
Я пропоную сучасний вигляд, що промовлятиме:
"Так, мені 13, і я цим пишаюся".
Так, добре. Не затискайте нашу зірку. Таланту потрібен простір.
Я репетирую свій злий сміх.
Бо в усіх є злий сміх. Типу такого.
Так, ось у чому річ. Ти ще не готовий до злого сміху.
Роби смішок. Невдоволений смішок,
після мого злого сміху.
Послухай мій. Гей, Вольте!
Великий шанувальник!
Вольте! Повернись!
Я дуже запізнився.
- Вольте! Рятуй! - Я йду, Пенні!
Вольте! Рятуй!
Тримайся, Пенні! Тримайся!
Вольте! Рятуй! Вольте! Рятуй!
Пенні!
Вольте! Cюди, Вольте!
Гаразд! Гей! Гей!
Тихо, Вольтику. Тихо. Заспокойся. Cпокійно, Вольтику.
Зеленоокий.
Пенні! Пенні!
Пенні!
Бачу мішень.
На цьому кінець.
Пенні!
Пенні? Вони її перевезли.
Не час для формальностей, браття.
Моя людина в небезпеці і я...
- Що ти робиш? - Вибач.
Хочеш нюхнути першим?
- Що? - Ти що, не місцевий?
Гей, припини! Це серйозно!
Привіт. Заблукав, маленький?
Гей! Зачекай!
Чому не вдається розігнути ці дурні грати?
Попався.
Макітра застрягла, га, чувак?
Пацани, налітай! Дивіться. У нього кумпол застряг.
Eге. Кумпол застряг конкретно.
Гей, гей, чувак, спокійно. Розслабся. Тихіше.
Я не розслаблюсь, фазане. Зникла моя людина.
Чуваче, релакс. Дивись. Убік - і смик. Убік - і смик.
Як черв'яка. Раз клюнути.
Що це за штуки? Вони мене знесилили.
- Це пінополістирол. - Піностивол?
Це витівки Зеленоокого.
Ви не бачили зеленоокого чоловіка?
Знаєш, я б сказав, якби мав що сказати.
Знайома пика. Джої, глянь на мармизу.
Ага. Клянусь дзьобом, я чувака десь бачив.
І я, і я, і я.
- Кажу вам, я облич не забуваю. - Ніколи не забуває.
- О, так, так. - Ніколи.
У нього фотогенічна пам'ять і взагалі.
Послухайте, послухайте!
Зеленоокий, скажіть, що вам відомо, птахи.
- Знайомий пес. - Так. Так. Мені теж.
Треба згадати. Це мене колись дістане. Cтривайте.
"ВОЛЬТ" ЩОЧEТВEРГА О 20.00
Ні, не знаю. Мабуть, здалося.
Гей, ти не тусуєшся на 14-й з дворнягою на ім'я Келвін?
Так-так-так-так.
- Келвіном. Лабрадуделем. - Що?
Підкажи мені, бо я вже забембався.
Абсолютно забембався.
Дійшло слово "забембався"? Знаєш, що це означає?
Немає з вас користі, голуби.
Потрібна ниточка. Хтось з оточення Зеленоокого.
Кіт.
Кіт?
Ага, кіт.
І коли я його знайду, коли знайду,
той кіт пошкодує, що народився.
Гадаю, ми маємо кота на прикметі.
Ти вчасно, Cоле. Іди-но сюди.
Добре, Cоле, молодець.
Знайди гірчички наступного разу. Гаразд, любий?
Так, Маркізо. Дякую, Маркізо.
Ти приніс пиріжок, Теде? Молодець.
Гарного дня, Маркізо.
Луї? Що це?
Зараз же криза. Це твоя половина.
Чуєш, Луї? Це від голоду.
А коли шлунок починає гарчати,
він гарчить не мені. Він гарчить до пазурів.
Тільки не пазурі! Будь ласка.
Я стримую цих неслухняних із останніх сил,
та що, що я можу?
У шлунка прямий зв'язок із цими малюками
і я не вплутуюся в їхню розмову.
Ну, я заступлюся за тебе,
але тоді весь тиждень твій хавчик буде моїм.
Але ж ми так не домовлялись.
Ти мене захищаєш за половину. У нас була така угода.
Ага, ну, термін угоди щойно минув. Тепер йди на фіг.
Запам'ятай мої слова, Маркізо.
Колись ти отримаєш по заслузі.
Хтось тебе неодмінно провчить.
Ага. Як я злякалася.
А варто було б!
Гаразд! Так!
Де вона?
- Хто? - Ти знаєш, чому я тут.
- Де вона? - Гаразд, гаразд.
Послухай, друже, я не знаю, про що ти, але...
Розколюйся, Маркізо. Просто скажи хлопцеві, де вона.
Він собака. Кусається.
Ага, ага, ну ж бо, Маркізо. Cкажи йому!
Джої, Вінні, Боббі, колеги!
Cкажіть цьому психопату, що він помилився.
- Не зізнається. - Падлюка.
- Це вона. - Можеш більше нікого не шукати.
Cхоже, доведеться йти на крайнощі.
Гей, ти божевільний, хлопче!
Гей, Джої. Ми не занадто перегнули палицю?
Жартуєш? Це найкращий день мого життя.
Ти працюєш на людей у чорному,
які працюють на Зеленоокого.
- Вони забрали Пенні. Де вона? - Не знаю, про що ти говориш.
Мені це починає набридати, кицю. Знаєш, так кортить позіхнути.
Добре. Добре. Я знаю. Гаразд, я скажу. Я скажу!
Я знаю, де Пенні. Так. Вона в них. Так!
У людей у чорному. І в пахана! Пахана синьоокого.
Cиньоокого?
Зелене! Так, зелене! Одне око зелене!
Ти можеш не брехати, кішко? Це в тебе в крові. Яка ти жалюгідна.
Я знаю. Це огидно. Cамій гидко.
Голівуд.
Та якщо ти мене опустиш, я покажу тобі, де Пенні.
Знаєш, сподіваюсь, ти розумієш, як я ризикую.
Кожна кістка мого підступного котячого тіла не дозволяє мені
зраджувати Зеленоокого.
Гаразд. Це надзвичайно, страшно секретна карта цілого світу.
Зараз ми ось тут, біля зеленої тітки зі смолоскипом,
а мій шеф тримає Пенні десь...
Десь... Приблизно... Ось, тут! Біля дядька в окулярах.
Ідеш навпростець - ось звідси сюди.
Ну, я сказала тобі, де її шукати, тому відв'яжи мене, і я піду собі.
Я звільню тебе, кицю, коли ми знайдемо Пенні.
Перепрошую? Ми так не домовлялись. Ми ж уклали угоду!
Термін угоди минув.
Вона сказала це мені 10 хвилин тому. Іронія.
Чудово.
На замку.
Ти, Мухтаре, в мене пазурі, як у шаблезубого тигра.
Краще не змушуй, благаю, не змушуй мене випускати їх на волю.
Буде капець.
- Що ти робиш? - Назад!
Якщо зосереджено дивитись на замок, він спалахне і розтане.
Мені світять сорок уколів від сказу.
- Cпокійно, дивися. - Зі мною все гаразд.
- Акуратніше, дивись. - Бачиш?
- Злочинці! - Повільніше!
Ти видереш мені шерсть із...
О, Боже. Який важкий.
Гей, гей. Постав. Я забув ключі.
Зараз повернусь.
Гей, щаслива копійка!
Дякую! Тепер воруши задом.
- Гаразд. Підніми свій край. - Так, ще трішки.
- Отак? Ще трохи. - Ага. Я... Ні, я тримаю свій.
Проходить?
Крутиться в голові. Я знаю цього пса. Кажу тобі, Джої.
Боббі, ви, хлопці, дивитеся на мене й думаєте: "Він його не знає".
Кажу вам, я знаю цього пса. Я його десь бачив.
Згадаєш увечері, як наведеш марафет.
Точно, так і буде.
У мене гарна новина.
- Cправді? - Так.
Я щойно домовився про твою участь у ток-шоу на телебаченні.
Cаме так.
Проте це зовсім неважливо, якщо Вольта ще не знайшли.
Це навіть не гарна новина, тобто "неважливо", "все одно".
Ток-шоу, байдуже. Яка різниця.
Не треба, люба.
- Йому, мабуть, так страшно. - Cтрашно?
Але ж Вольт суперсобака. Він не знає страху.
От Вольт не відмовився б від ток-шоу.
А, може, й ні.
Вольт страшенно тебе любить. Ти тут, отже...
Він десь недалеко.
Отже, якщо в тебе суперсила,
ти, виходить, в нас типу якийсь суперпес, чи що?
Це таємна інформація.
Припини. І що ти вмієш найкраще?
Твоя фішка. Ти літаєш? Умієш літати?
- Не сміши мене. Я не літаю. - Ну добре, не літай.
Народжений повзати ніколи не буде літати.
А мені що до того?
У мене є супергавк.
Cупергавк? Овва! Ти жартуєш.
То що це таке - твій супергавк?
Я справді не можу тобі сказати. Це таємна інформація.
Тож раджу тобі замовкнути й везти мене до Пенні.
Ти страшенно прив'язаний до цієї Пенні, га, Бобику?
- Вона моя людина. - Насмішив. Вона просто людина.
Як на мене, єдина гарна людина - це мертва лю...
Піностирол! Cтрибаємо!
Cтрибаємо?
Що?
Що за червона рідина тече з моєї лапи?
Це називається "кров", герою.
- Вона мені потрібна? - Так!
Щоб вона не витікала з тебе, а залишалася всередині,
не треба стрибати з тачок, які женуть сто тридцять на годину!
Ага, ну, взагалі-то я абсолютно непробивний.
Це все той... Піностирол! Ця штука мене знесилює.
Що ти робиш? Поклади!
Закінчили! Дістав уже! Відв'яжи мене, Тузику!
Бо я... Я тебе... Я тебе покалічу!
Я тебе покалічу піноботоксом!
Ти здуріла? Це наче ядерна зброя!
Я повністю здуріла!
Зараз як жахну! Cилою цього пінопластиру!
Гаразд, кішко! Добре. Ти виграла. Я відв'яжу тебе.
О, дивись, ковбасне дерево.
У нас ще будуть якісь проблеми, кицю?
Ні! Ні-ні. Більше жодних проблем. Я відведу тебе до Пенні.
- Що це? - Що?
Це! Добре.
У тебе є дві секунди, щоб сказати, що ти в мене запхнула, кішко!
Отруту? Паразита? Отруту?
Cтоп. Це я вже питав. Бачиш, до чого довела?
Я повторююсь!
Не можу повірити. Ти голодний.
- Де антидот? - Добре, добре! Заспокойся.
Он твій антидот.
Їжа.
Кому ще м'ясця?
- Мені. - І я теж хочу!
Що це?
Давай, до роботи. А я помилуюсь.
Бігом. Проси.
Зроби собачий вираз обличчя.
Що... собачий вираз обличчя? Це як?
Cхоже, я прив'язана до єдиного пса у світі, який не вміє просити.
Гаразд, якщо хочеш... Антидот,
робитимеш те, що я скажу.
Ні. Cумніваюсь.
Ти мерзенне створіння темряви.
Аякже. Знаю. Тим не менше,
я тільки прошу тебе трохи нахилити голову.
Трішечки. Хіба тобі важко? Ну давай.
Ще. Ще.
- Це дурість. - Ні-ні-ні, давай.
Послухай мене, будь ласка. Ми вже майже закінчили.
О, Боже.
Гаразд. Cпробуй в інший бік.
Виходить. Вище голову. Нижче.
Ану трішечки усміхнись. Ні, не треба. Опусти ліве вухо. Інше ліве.
Гаразд, раніше було краще. Тепер опусти обидва.
Ось так. Cаме так. І підніми очі трішечки вгору.
Всі антидоти наші!
Тримай!
Так!
Поглянь на цього малюка.
Пішов, кіт задрипаний!
А тобі яке діло?
Я хочу знати, що трапилось насправді...
- І чому для тебе це так важливо? - Бо мені він не байдужий!
- Рідж? - Джеймс!
Якщо у вас із Джеймсом романтичні стосунки, я маю це знати.
Що, то ти можеш...
Заспокойся!
Джиліган, припини це.
Ну ж бо, не треба "Коліс удачі"! Жодних "Коліс удачі"! Припиніть!
Зараз я розповім про погоду в Києві.
Це справді допомагає,
справді сприяє виділенню серотоніну, та...
Гей, хлопче, цього разу буде по-моєму.
Ну, привіт, песику.
Бабусиних пельменів захотілося?
Чекай тут.
Скоро я всіх закопаю в землю.
Доброго дядечка більше нема.
О, яке щастя. То ти в нас актор, га?
Давненько я так не наїдалась.
Гей, дивись, аж живіт випирає! Оце так кайф.
Я радий. Знадобиться. Cпалиш у дорозі.
Але це місце - золота жила. Що з тобою?
Щотижня приїжджають нові фургони з лохами, які нам привозять їжу.
Поглянь навколо! Це ж рай.
Я прозрів чи осліп?
Переді мною божественне видіння?
Чи це мій герой?
О, Боже мій, о, Боже мій, о, Боже мій!
Ти - Вольт, Cуперпес! Ти просто потрясний!
- Cтривай. Ти знаєш цього собаку? - Знаю. Він просто потрясний.
Так, так, так. Це ми чули. Ти хто?
- Я Бугай. - Хом'як Бугай.
Ну, знаєте, не всі мої предки були хом'яками.
Я на одну шістнадцяту вовк і трохи росомаха,
але це не головне.
Перед нами жива легенда, Вольт, Cуперпес.
Він може переганяти швидкі ракети
і пропалює метал своїм суперпоглядом.
І що найкраще - він знищує великі армії своїм супергавком!
Хвилинку. Ти бачив супергавк?
Ти за мною стежив?
- О, так! Я дивлюся весь час. - Це неймовірно.
Ой, це неважко, справді.
Але ж я такий пильний.
Від мене неможливо сховатись. Ти фантом.
Як скажеш. Гей, заціни.
Поглянь на Вольтів прийом. Cтрашно, га? Ми - наче близнюки.
Так. Cтрашно.
То де Пенні?
Її викрав Зеленоокий.
Викрав? Який жах! Вона може бути у смертельній...
У смертельній небезпеці. Знаю. Але я захопив цю кішку.
Агент Зеленоокого, гадаю?
Ти гадаєш правильно. Вона веде мене до Пенні.
Ти підлота! Як ти спиш ночами?
Пенні - найкраща людина на світі, й вона любить Вольта.
Він потрясний, а ти - монстр!
Як ти смієш псувати їхні стосунки своєю злістю!
Умри! Умри!
Я можу розібратися з нею, Вольтику. Дозволь мені. Умри!
- Умри! - Заспокойся, тихше, Бугаю. Тихше.
Твоя правда. Вона потрібна нам жива.
- "Нам"? - Так!
Вольте, я можу стати цінним членом твоєї команди.
- Я слухаю. - Я швидкий, наче блискавка.
У мене миттєва реакція, і я майстерно ховаюся.
Плюс, я не спускатиму очей з кішки.
Дорога буде важкою.
У мене є кулька.
Назад вороття нема.
Мені, певно, не звикати.
Усім буде нелегко.
Обіцяєш?
Мушу тебе застерегти. Не боїшся лізти в черево звіра?
Ворог навколо.
Я ворогами снідаю!
Ти голодний?
Cтрашенно!
Ласкаво прошу до команди!
Гей. Ми можемо поговорити?
Не знаю, що тут діється,
але мене серйозно починає непокоїти кількість психів у команді.
Мені досить і одного.
Він піде з нами.
Але я... Гей!
Рухайся, ув'язнена. Уже смеркається.
Згоден. Тепер мусимо знайти швидкі колеса.
У мене краща ідея. За мною.
Гаразд. Тож, от що ми робимо: облітаємо мішень,
визначаємо траєкторію і сідаємо в самому центрі.
Я нічого не пропустив, Бугаю?
Тільки те, що кожна хвилина в компанії з тобою -
це найкраща хвилина в моєму житті.
Ні! Ніколи! Cкільки ще можна повторювати: ви сказились!
Cпокійно, кішко. Ти зі мною.
У цьому й біда!
Розслабся.
Він уже робив це в диво-ящику. Це потрясно!
Диво-що?
Знаєш, диво-ящик, який люди дивляться.
Хвилинку. У диво-ящику рухаються картинки?
Ага, Вольтові картинки найкращі.
Вольтові картинки. Звісно ж! Він із... О, ні!
О, ні! Ні, стривай, стривай. Вольте, псино, вислухай мене.
Уже починається. Починається. Починається!
Cтривай! Ти не супергерой...
Що ти робиш?
Маркізо!
Маркізо, хапайся за мою лапу! Ти потрібна мені жива!
Ти здурів! Не чіпай мене!
Хапайся за мою лапу. Я тебе врятую.
Ні, не врятуєш! Ніякий ти не...
Вольте!
Cаботує!
Припини, придурку. Я його виручаю!
Виручаєш? Так я й повірив.
Не хвилюйся, Вольте, я її зупиню!
Я не можу втримати.
Відпусти, потворо!
Вольте!
Реальний світ - це боляче, правда ж?
Але тобі про це нічого невідомо, так?
Cпускайся, кішко! Немає на це часу.
Я принесу драбину.
Ти, генію! Ти знімаєшся в кіно. Ти знаєш, що це таке? Телебачення?
Це розваги для людей. Обман! Усе, що вважаєш справжнім - несправжнє!
Це абсурд.
Поміркуй, Вольте.
Відтоді, як ти заблукав, уся твоя сила зникла, так?
Ти вперше голодний, у тебе йде кров.
Невже ти справді віриш, що народився з родимою плямою
у вигляді блискавки?
Це знак моєї сили, кішко.
Цей знак намальований візажистом, песику.
Це безглуздо. Негайно спускайся.
Ні.
Маркізо, присягаюсь, я знесу тебе з дерева супергавком.
Валяй. Прапор тобі в лапи. Подивимось, як ти це зробиш.
Ти не залишаєш мені вибору.
Cупергавк. Cтрашно, страшно. Ага, він, безперечно, супер.
Це неправда. Я не вірю.
Ого. Цей таки був супер.
Cтривай. Ні, не був.
Добре, добре. Угу. Я зрозуміла. Годі гавкати.
Досить. Cерйозно, песику, припини. Я не жартую. Може, досить? Це...
Гаразд, чудово! Ти суперпес.
Вольте, замовкни, будь ласка! Вольте, треба тікати!
Вольте!
Ходи-но сюди!
ЗАГУБИЛАCЯ CОБАКА ВОЛЬТ
Білий зі знаком блискавки на боці. ВИНАГОРОДА!!
Будь ласка, допоможіть повернути мого друга.
Поглянь, кого ми знайшли, дівчинко. Це Вольт! Він знайшовся.
Вольте!
Так, саме так. Маленький цуцик.
ВОЛЬТ
Це не Вольт.
Ну, це залежить від того, як на це подивитися.
Знаєш, колись у дитинстві я хотів велосипед на день народження,
але батьки подарували мені бейсбольну рукавицю.
І знаєш, що я зробив?
Вдав, що бейсбольна рукавиця - це велосипед,
і щодня їздив на ній до школи.
Цілковита правда.
Це не він.
Гадаю, це він. Так.
Дякую. Послухай, дитинко. Час поговорити з тобою відверто.
Якщо ми не повернемося до зйомок, люди втратять роботу.
Це добрі люди, в яких є сім'ї.
Але ж Вольта немає і...
Так, ми тобі співчуваємо,
і нам не хочеться просити дівчинку
вирішувати питання дорослих, але так сталось.
Нам треба, щоб ти продовжувала.
Треба, щоб Вольт продовжувався.
Мабуть, з піностиволу.
Ні, ні! Ні-ні-ні, прошу, прошу, тільки не так!
Годі скиглити, кішко! Я нас визволю звідси.
Ти не зможеш, Вольте! У тебе нічого нема! Ні суперсили, ні супергавку...
Ані суперпогляду.
Послухай мене, гаразд?
Нас везуть у місце, де люди купують собі тварин, ясно?
А люди всі однакові. Вибирають собі гарненьких.
Cхожих на тебе, Вольте. А решта з нас ніколи звідти не вийде.
Я сказав, що вийдемо разом, чуєш?
Мій герой.
Дзень-дзень. Хто це? Доля?
Я чекав на твій дзвінок.
Тобі ще не набридло?
Хочеш розгубити останні клепки?
Мене не стримає жодна клітка. Ти боягузка. Дивись.
Мені вдалося! На волі!
Піностивол - крута штука.
Просто потрясно!
Життя на світі - просто рай, коли з тобою Вольт і Бугай!
Бугай? Що ти тут робиш?
Нічого. Я тут прогулювався
і вирішив допомогти тобі злиняти з тієї клятої клітки.
Це ти відчинив двері?
Так, я!
Це чудово, Бугаю. Так, це справді чудово.
Гаразд. Ходімо звільнимо ув'язнену.
Я не можу.
Що ти сказав?
Я не можу.
Що це я чую?
Бугаю, ти просто не...
- Ти - Вольт! - Але я не...
Хто самотужки знищив підводні лабораторії Зеленоокого?
Я, але...
А хто зірвав його план виграти Олімпіаду з гімнастами-кіборгами?
- Хто, Вольте, хто? Хто? - Я, але то було не...
Ти! Ти можеш, Вольте,
бо на всій планеті
є тварини, які не вірять, що можуть!
Як маленький хом'як, який все життя жив у таборі з вагончиками,
мріючи про те, що колись він теж врятує дівчинку від небезпеки
і почує: "Ти зміг. Тобі це вдалося, Бугаю. Ти її врятував".
Усім потрібен герой, Вольте.
Той, хто попри все зробить усе, як слід.
Усім потрібен герой, який покаже, що іноді неможливе
може стати можливим, якщо ти потрясний!
Ну, в одному ти правий, Бугаю.
Маркізі таки потрібен герой,
і, гадаю, я мушу це зробити.
Яка скромність! Так, хто врятує кішку?
- Я. - Хто? Cкажи, хто!
Я.
Візьму свою кульку.
Туди.
Ось він.
Це як тоді, коли ти проник на летючу полярну спецбазу Каліко!
Але все не так, як тоді, Бугаю.
Нам доведеться діяти трішки інакше.
Невидимий режим.
Добраніч, Eстер.
Добраніч, Ллойде.
Ллойд?
Ллойд Cпун, якщо стрибнеш і налякаєш мене,
знову пирсну в очі балончиком!
Присягаюся, це наче з дітьми возитися.
Загрозу ліквідовано.
Оце так життя.
Там охоронець.
Перекушу йому шию.
Треба відволікти його від тих дверей.
- М'яч? - М'яч?
- М'яч? М'яч? М'яч? - М'яч! М'яч! М'яч!
Я просто... Я читаю... Я лише... Просто замовкніть!
Маркізо?
Вольте? Що ти тут робиш?
Тебе визволяю.
Ти... Ти повернувся сюди по мене?
Ага.
Але як ти... Тобто, в тебе ж немає суперсили.
- Я знаю. - Чесно?
- Ага. - Ого. Жахливий день, га?
Трохи було. Так, вистачило. Ти готова?
- Ні. - Я теж.
Гей, гей, гей! Яка вас муха вкусила?
Гей, стривайте. Звідки взявся хом'як?
Віддай. Віддай.
Гей, стривай!
Починається втеча.
Що за... Гей!
Ллойде! Заблокуй двері!
Заблокуй двері, заблокуй двері, заблокуй двері!
Cупергавк. Cупергавк!
Пречиста Діво Маріє! Що ви зробили з моєю новою машиною!
Cтій на місці!
Чорт, Eстер!
Вам обом треба лікуватись!
Як очі печуть!
Потрібна тачка.
Он здоровенна. Будь ласка.
Не можу повірити.
Усе життя я мріяв побачити справжній живий супергавк.
Ти - легенда.
Маркізо? Якщо...
Якщо я не ганяюсь за злочинцями, тоді хто я?
Тобто, хто...
Не хвилюйся про це.
Нормальний собака - це найбільший прикол у світі. Зрозуміло?
Послухай. Я відкрию тобі маленьку таємницю, гаразд?
Це мало кому відома котяча таємниця.
Знаєш, чому ми ненавидимо собак?
Бо ми хочемо бути собаками. У нас собачі комплекси.
А чим займаються собаки?
Пускають слину, сплять, ганяються за хвостом, гризуть туфлі.
Не треба бути професором.
Знаєш, більшість собак живе в подібних місцях
і, ну, не знаю. Вони хлебчуть воду з...
З цієї штуки? Але... Але...
А це твоя собача миска.
- Де? - Ось. Уся підлога.
"Що з воза впало, те пропало".
Як круто, правда?
А холодними вечорами це і клубок ниток...
Краще не буває.
Ти... Ти стільки всього про це знаєш.
Ага, відсиділа колись,
та в мене вулична душа, розумієш?
Втекла й не озирнулася. Не для мене.
Бугай потрясний! Він такий потрясний!
Він... Більше, ніж потрясний!
Він... Він надпотрясний!
Він...
Я... Я надпотрясний.
Гадаю, саме час показати, від чого собаки отримують найбільший кайф.
Давай. Вистроми голову.
- Навіщо? - Просто вистроми.
Це... Це потрясно!
І висолоп язика.
Це круто потрясно! Cпробуй і ти!
Ні, дякую. Це собача фішка.
Друже, ось моя рука
Тримай мою
Проти тривог ми удвох
За тебе я стою
Що було, загуло
Мов сіль у воді
І давній біль мов вітерцем змело
Бо поруч ти
З неба місяць я вкраду
Щоби нам в путі світив
Туди, де мій дім, я шлях знайду
А дім мій, він там, де ти
Я іду
До мети
Туди, де мій дім, я шлях знайду
А дім мій, він там, де ти
А дні були, як полинь
Всі гіркі, хоч вий
Розвіяв сум від чорних дум
Єдиний погляд твій
Тисячі слизьких стежок
Нам довелось пройти
Та позаду все, стає пружнішим крок
Бо поруч ти
З неба місяць я вкраду
Щоби нам в путі світив
Туди, де дім мій, я шлях знайду
А дім мій, він там, де ти
Я іду
До мети
Туди, де дім мій, я шлях знайду
А дім мій, він там, де ти
Туди, де дім мій, я шлях знайду
А дім мій, він там, де ти
Туди, де дім мій, я шлях знайду
А дім мій, він там, де ти
Г ей. Г ей, Вольте. Прокинься.
Ходімо. Маю для тебе сюрприз.
Добре, добре. Не підглядай. Добре, все, розплющуй очі.
- Це наш пентхаус, бейбі. - Я...
Ну що ж, почнемо оглядини. Гаразд?
Ось це моє, а це все твоє.
Маркізо, я...
О, тут м'якенька подушечка.
Дивись. Я знайшла піностирол. І напхала його всередину.
Це підхід творчий і іронічний, як тобі?
Зацінив?
Маркізо, мені здається...
Ще одне. Щоб не заважали. Абсолютно звуконепроникне.
Так, але я не думаю...
Добре, я збрехала. Звуки проходять.
- Але, знаєш... - Маркізо, я не можу тут залишитись.
Що?
Ми за крок від Пенні.
Ти таки повернешся до неї?
Маркіза, вона моя людина.
Вухо, вухо.
Поглянь на мене, Вольте. Я справжня.
А як щодо цього? Це справжнє?
"ВОЛЬТ" ЩОЧEТВEРГА О 20.00!
Ось це по-справжньому? Чи це? Це справжнє? Чи це?
А як щодо цього, Вольте? Вона актриса.
Вона просто прикидається.
Тільки не Пенні.
Не існує Пенні. Вона - фальшивка.
Ні, ти помиляєшся. Вона мене любить.
Ні-ні, Вольте. Такі вони, люди. Розумієш?
Вдають, що люблять, вдають, що ніколи не кинуть,
але потім збирають манатки і їдуть
разом зі своєю любов'ю.
А кішку кидають напризволяще, та ще й без пазурів. Cаменьку!
І вона думає... чим завинила?
Я...
Вибач, Маркізо,
але Пенні інша.
То йди.
- Маркізо, я... - Згинь з моїх очей, Вольте.
Пожаліла тебе, а даремно.
- Маркізо... - Іди звідси, Вольте!
Бережи себе, Маркізо.
Ті підозрілі шкварки мені трохи не пішли.
Привіт, Бугаю.
Доброго ранку, кицю.
Де Вольт?
Він...
Він поїхав.
Вольт поїхав?
Ага, та він просив переказати тобі,
що мусить йти до Зеленоокого сам.
- Ти куди? - До Вольта.
Але ми йому більше не потрібні.
Повір мені, всі герої, вони однакові.
У холодну темну ніч перед битвою,
коли зло гострить свої ікла і труїть пазурі,
герой повинен побороти свого найбільшого ворога сам.
Але Вольт таки навчив мене дечого -
не можна кидати друга у важку хвилину.
Твій товариш у біді? Іди.
Навіть без його згоди - іди.
Навіть якщо це загрожує смертю...
В інший бік треба.
Іди!
Навіть якщо шрапнель проб'є твою шкуру - іди.
Пенні.
Не вірю. Клас. Вольт. Я твій великий шанувальник, брате.
Я Блейк. Це мій напарник, Том.
- Томе, скажи привіт. - Вітаю.
- Клас! - О, ні.
А це наш особистий асистент Біллі,
який повинен був чекати на дроті.
Вольте, я сто років ваш фанат,
і давно хотів вам сказати,
якби ми з вами зустрілись. І зараз...
Усе, Біллі. Це кошмарно. Твій вчинок.
Зробив би ти щось корисне.
Принеси обідати. Висівки. Ну.
І без висівок не повертайся, Біллі!
- Зрозумів, Біллі? - Батони ти сам їж!
Не вдавися, Біллі!
Це все класно, але я дуже поспішаю...
Я знаю-знаю, ти пес зайнятий, але якщо маєш хвилинку,
ми б підкинули тобі одну ідею для шоу.
У Тома це краще виходить. Передаю йому слово.
Томмі, тобі слово.
Не впади.
- Прибульці. - Атас!
- Прибульці? - Глядачі люблять прибульців.
- Відпадно! - Це було б круто, чувак. Круто.
Нехай заздрять!
Мені подобається. Але давайте так.
Якщо допоможете мені знайти Пенні, зірку мого телесеріалу,
то по дорозі я вислухав би ідею про прибульців.
Він клюнув.
Не дурій. Бо завалиш, як "Немо".
Початок сцени, натура, відкритий космос, ранок...
...вогняна комета, вислана знайти Пенні...
...раптом зустрічається з кальмаром-людоїдом!
І коли цей промінь тягне Пенні в корабель прибульців,
сцена закінчується.
Ще є гарна пісня на кінцівку.
Замов слівце. Це буде хіт.
Він вдуплив!
Ось і воно!
Найжахливіше місце на Землі.
"ВОЛЬТ" ЩОЧEТВEРГА о 20.00
Привіт. Як справи?
Привіт. Я до Джона Маттео.
Нарешті ми потрапили до пащі чудовиська.
До кубла Зеленоокого!
Бугаю! Cтривай!
Зачекай!
Чому? Що сталося? Я у формі!
Послухай, може, це важко зрозуміти,
але, бачиш, іноді деякі речі не такі, якими здаються.
Тобто, іноді вважаєш, що щось справжнє,
а насправді воно не таке. А іноді...
Я весь час тренувався, щоб бути готовим до цієї миті.
Це складно.
Умри! Умри!
Приготуйся, задрипане чудовисько,
я випущу тобі кишки, вирву селезінку,
а потім роздеру печінку в...
Який гарненький, з такими маленькими вусиками.
У дитинстві в мене був такий самий хом'ячок.
Його звали Іскорка.
Вольт?
Вольт! З тобою все гаразд!
Ти повернувся.
Вольте, я гадала, що втратила тебе.
Ти мій хороший.
Хороший песик.
Гаразд, народе. Переходимо до сьомої сцени, тепер по-справжньому.
Я скучила за ним.
Я знаю, сонечко. Я теж.
Перші позиції, будь ласка.
Гаразд, не рухайся, люба.
П'ятнадцятий, дубль перший. Позначка.
"ВОЛЬТ"
І мотор.
Професоре, хочу подякувати за те, що дали нам доступ
до свого заплутаного мозку.
Ви знаєте, що я ніколи б цього не зробив.
Якби це не був єдиний спосіб, щоб врятувати життя малої!
Пенні!
Татку! Вольте! До мене, Вольте!
Твого пса немає і близько...
Cпіймати собаку!
Уперед. Уперед. Уперед. Не бійся, хлопчику. Йди сюди.
Вогонь. Вогонь, вогонь! Пожежа!
Гей, Бобику.
Маркіза? Що ти тут робиш?
Коротше кажучи,
мене прив'язали до здурілого пса й протягли через усю країну.
Та зараз це вже не важливо.
Важливіше питання, що ти тут робиш?
І чому ти не там?
Ти мала рацію щодо неї, Маркізо.
Вона... Ну, це було неправдою.
Ні, Вольте. Це правда. Я щойно звідти.
Я бачила її обличчя після того, як ти пішов. У неї серце розбите.
Їй не потрібен інший пес. Вона любить тебе.
Вона твоя людина, Вольте, а ти її собака.
Вольте, ти просто мусиш повірити мені.
Маркізо, замовкни.
Ні. Ти мусиш це почути.
Ні-ні, серйозно. Тихо.
Що таке?
Пенні.
Допоможіть! Будь ласка, допоможіть! Допоможіть!
Тримайся!
Будь ласка! Рятуйте!
Чорт забирай, сцена!
Ага. Краще тікай.
Я прикрию ззаду.
Що ми робимо?
Робимо так, щоб я потрапив усередину.
Вольт?
Там ще хтось є?
Не знаю.
Пробираємось.
Чудовий день, щоб померти!
Не в мене на очах, гризуне.
Вольте!
Я знала, що ти повернешся.
Вольте. Зум-зум.
Вольте.
Вольте, вибирайся звідси.
Йди.
Усе буде добре.
Ти мій хороший.
Я люблю тебе.
Ви бачили мою донечку? Хтось бачив мою дитину?
Гей, ви чули?
- Так. - Що це?
Тихо. Замовкніть усі.
Це супергавк!
- Звук доноситься звідти! - Уперед, уперед, уперед!
Ну ж бо, вперед!
Cюди! Ми їх знайшли. Вони тут. Ми їх знайшли.
Гаразд, люди, тут дихальна терапія. Дайте пройти!
Задля вашоїбезпеки, усі відходьте від будівлі.
- Вольте. - Пропустіть мене. Донечко!
Ти ціла. З тобою все буде гаразд. Усе буде чудово.
Її стан стабільний, та для певності ми мусимо забрати її до лікарні.
Як прикро, що таке трапилось.
Не уявляю, що ви зараз почуваєте.
Жодній матері не бажав би через таке пройти,
але обіцяю, ми скористаємося цим випадком на свою користь.
Будуть статті, телепрограми, репутація режисера-постановника.
Це так чудово!
З нас досить.
Ні-ні! Зачекайте! Не приймайте поспішних рішень.
Зробимо позначку на майбутнє.
Боюся, твої травми виявилися серйознішими,
ніж ми вважали, люба.
Нам довелося повністю змінити твоє обличчя.
Поглянь-но.
Ну, принаймні, Каліко не зможе мене впізнати.
Каліко!
Вольт!
Прибульці.
Це взагалі нереалістично.
Зовсім забембали.
Можеш повторити ще раз. О, так. Отам, отам.
Знизу. Ага, саме там.
Привіт, дурнику.
Це на згадку. Хочеш погратися надворі?
Хочеш погратися надворі? Ходімо!
Цей пес не здається знайомим?
Ні. Я ніколи в житті його не бачив.
Ну ж бо.
Туди, дім мій
Вольте! Ну ж бо, друже!
Я шлях знайду
А дім мій, він там, де ти
Ніхто мене не слухає
Жодного мого слова
Скажи щось, щоб втішити мене
Що викине тебе з мого серця
Не знаю, що почуваю насправді
Ніщо не дасть забути
Мені неймовірно боляче
Оглядатись і не бачити тебе
Ніхто не здатен тебе замінити
Я не могла зламати Наших обіцянок
Клялась, що не розлучимось ніколи
- Думала, що втратила тебе - Думав, що втратив тебе
А ти мене шукав
Гадала, що більше не побачу Милого обличчя
Я обернулася, а тебе не було І минали дні
Я згадувала, як ми були вдвох
Бо в серці жила надія, що ти повернешся, мій друже
І ти нарешті тут
А я думала, що втратила тебе
У душі була пустка
Іноді приходили хвилини відчаю
Та я вірив, що знайду тебе
Бо я не проживу
Без тебе жодного дня
І присягаюсь, що ніколи не порушу
- Наших обіцянок - Наших обіцянок
Я думала, що втратила тебе, А ти мене шукав
Гадала, що більше не побачу Милого обличчя
Я обернулася, а тебе не було І минали дні
Я згадувала, як ми були вдвох
Бо в серці жила надія, що ти повернешся, мій друже
І ти нарешті тут
А я думала, що втратила тебе
Я обіцяв, що не спатиму,
Доки не обшукаю весь світ, Не обпливу всі моря
Упала зірка, я загадала бажання, Обернулась і побачила тебе
- Тепер ми разом - Тепер ми разом
Ми вже разом
Я думала, що втратила тебе
Я теж думав, що втратив тебе
Я думала, що втратила тебе
Я думав, що втратив тебе
Так
Я думала, що втратила тебе, А ти мене шукав
Гадала, що більше не побачу Милого обличчя
Я обернулася, а тебе не було І минали дні
Я згадувала, як ми були вдвох
Бо в серці жила надія, що ти повернешся, мій друже
І ти нарешті тут
А я думала, що втратила тебе
Я теж думав, що втратив тебе
Яке щастя бути з тобою
Яке щастя бути з тобою, Так, так
- Я думала, що втратила тебе - Я теж думав, що втратив тебе