Itt Gossip Girl,
az egyetlen forrásotok a manhattani elit botrányos életéhez.
És egy ponton rájövünk,
hogy nem számít, mennyire akarjuk, vagy hogy mennyire próbálkozunk...
Ez nem működik.
Visszamész Hudsonba, ugye?
Igen.
Rufus, miért hívsz?
Hiányzol.
Anya, nem járhatsz Bart Bassel.
Egy perce se mondtad, hogy nem érdekel, ki az.
Ő nevelte fel Chuckot.
Megtisztelnél azzal, hogy a feleségem leszel?
Szerintem a kelleténél kicsit jobban szereted Dant.
Gondoltam csak szólok, hogy valaki figyel.
Chuck, nem veszed fel a telefonod,
de kérlek, az isten szerelmére, ne mondj rólunk senkinek semmit, oké?
Ne aggódj, B. Kinek mondanám el?
fordította: lilcso
1x12 Suli-buli
Itt, az Upper East Side-on
könnyű azt gondolni, hogy a világ pont olyan, amilyennek tűnik -
kifinomult, elegáns és impozáns.
De néha csak egy kis kulcs kell hozzá,
hogy a vadabb oldalába bepillantást nyerhessünk.
- Nate. - Miért kerülsz?
Kerülni? Mi?
Mióta visszajöttem Monacóból,
azóta... nem hívtál vissza és nem válaszoltál az sms-eimre.
Alig látlak.
Tényleg? Nem emlékszem.
És az elsőbálozás utáni estére emlékszel?
Igen.
Blair?
- Mit művelsz? - Ezt.
Szép végszó.
Elég a zsarolásból.
Nem unod még?
Nem kerülhetem Nate-et örökké.
Elnézést.
Nem mondtam, hogy örökké.
Csak amíg a kettőtök látványától
nem fog el a hányinger.
És az mikor lesz?
Csak az időtől függ, attól tartok.
Tehát hacsak nem akarod, hogy a drága Nathaniel tudja,
hogyan vettem el a szüzességed egy mozgó kocsi hátuljában,
javaslom a türelmet és az önuralmat.
Nincs senki más, akit kínozhatnál?
Valószínűleg van,
de én téged választottalak.
Mi lenne, ha átszabnám egy kicsit ezt az egyrészest?
Menj, mereszd máshol, Chuck.
Tudod, ha apám és anyád
hazajönnek holnap Dél-Afrikából eljegyezve,
mi tesók leszünk. És ismered a mondást
a családi összetartásról.
Vérfertőzés... az általános tabu.
Egyike az utolsóknak, amiket még nem szentségtelenítettél meg.
Én játszom, ha te is.
Dan Humphrey, 17 éves,
egy egzotikus ételt, Cheeriost fogyaszt,
egy eseménydús szombat estén.
Gyerünk. Legyél izgalmas!
Nem akarod, hogy visszaköltözzek Vermontba, ugye?
Nem, de ha az egész jövőd
attól függ, hogy megkapod-e a lehetőséget a dokufilmrdre,
akkor szerintem komolyan új téma után kéne nézned.
Dehogy is.
A kívülálló belső emberré alakul...
egy szerethető átlagember álmai nőjét keresve
elindul a lejtőn egyenesen a pokol gyomrába.
Ez természetfeletti anyag.
Oké, a soundtrackjén még akad kivetnivaló.
Akármelyik filmhez készít zenét, mind lehangoló.
Ja, szerintem ez önéletrajzi.
Próbáld ezt hallgatni 3 hétig egyfolytában.
De karácsony előtt apa nem fejezett be egy dalt se évek óta,
szóval tényleg nincs szívem megkérni, hogy hagyja abba.
Nekem van.
Szia Serena.
Ez az! Végre valami akció.
Szia. Mit csinálsz... amellett, hogy engem hiányolsz?
Csak azon tűnődtem, hogy te hiányolsz-e engem.
Természetesen,
és a parti sokkal jobb lenne, ha te is itt lennél.
Parti? Azt hittem, csak egy csendes este lesz Blairrel,
az utolsó éjszakádon náluk, mielőtt anyukád hazajön.
Igen. Úgy volt, amíg Kati és Is meg nem jelent,
akkor együtt elmentünk valahova,
aztán összefutottunk pár emberrel, és aztán itt kötöttünk ki.
Hol... hol itt?
719 E. 82. utca.
Várj egy percet...
Az a suli, nem?
Hozz fürdőnacit!
Te úszol?
Nem, letetted.
Szóval mi lesz, Dan... Cheerios és Chaucer
vagy egy illegális parti a gimid uszodájában
a társaságkedvelő barátnőddel és az undok haverjaival?
Apa?
- Elmegyünk Vanessával. - Rendben.
Hát ha a tökéletes felvételt akarod rólam, ahogy kívülálló vagyok,
akkor készen állok a közeli képekre.
Szia.
Sziasztok!
Vanessa. Szia.
Gyertek!
Segítsetek!
Hívjátok a mentőt! Hívjátok a mentőt.
Valaki hívja a 911-et.
Jó napot. Szükségünk van egy mentőre.
Igen, egy srác beütötte a fejét,
és beleesett a medencébe.
719 East 82. utca.
Hála a mobiltelefonnak, amit valaki otthagyott,
rengeteg bizonyítékunk van arra, hogy ki volt ott a partin.
Szerencsétekre, Andrew Collins rendbe fog jönni.
Szerencsétlenségetekre, valakinek vállalnia kell a felelősséget.
Ms Queller?
Sziasztok.
Ms Queller vagyok,
Az új igazgatónő a Constance-ban.
Sajnálatos, hogy ilyen körülmények között találkozunk.
De alig várom, hogy megismerjem mindegyikőjüket.
Már beszéltem a szüleikkel.
Legalább azokkal, akiket elértem,
és várom az esszéiket,
10 000 szavas legyen,
amiben leírják, hogy merészeltek az iskolát órákig birtokba venni,
alkoholt és drogot használni,
ahol egyik iskolatársuk majdnem meghalt.
Más szavakkal, mi a fene bajuk van?
Ezen kívül egyesével behívok mindenkit, egészen addig,
amíg rá nem jövök, hogy ki tört be az uszodába és kezdeményezte a bulit.
Ez a személy el lesz tanácsolva.
Ha nem sikerül azonosítani,
akkor mindannyiukat kirúgom.
Akkor mindenki tudja, hogy mi a dolga.
Nézzétek, senki nem beszél, senki nem kerül bajba.
Különben is, ki tört be?
Gondolom amiatt nem kell aggódnunk, hogy Nate megtörik a nyomás alatt.
Akkor mindenki benne van?
Mindenki.
Figyi Blair, tudom, hogy te a Yale-t szemelted ki,
de ez... ez a halálfej-dolog mégis csak sok,
nem gondolod?
Meglehet, de beválik...
minden alkalommal.
Tudod, mikor valaki azt mondja, "minden alkalommal",
úgy hangzik, mintha többször történt volna pár alkalomnál.
Minden rendben lesz.
Te ugyanazon a gyűlésen voltál, mint én?
Komolyan azt hiszed, hogy kicsapja a végzős évfolyam kétharmadát?
Nézd, én hoztalak ebbe a helyzetbe.
Én is foglak kimenteni belőle, oké?
Bízz bennem.
Minden láncban ott van a leggyengébb szem,
és csak idő kérdése, hogy ez elpattan.
Ártatlan vagyok.
Nos, kivéve a szenvedély kérdésében.
Csináltam valami hülyeséget valakivel.
És ennél a hülyeségnél csak rosszabb,
hogy ugyanazt a hülyeséget csináltam valaki mással,
és úgy tettem, mintha sosem csináltam volna még ezt a hülyeséget.
Össze van zavarodva.
Elmagyarázzam?
Maradjunk a tárgynál.
Átnéztem az aktádat.
Érintetlen.
Ha a Constance-nak van ragyogó csillaga, az Blair Waldorf.
Sosem vártam volna ezt magától.
Tudom. Én vagyok a tökéletes.
Ms Waldorf, ki tört be az uszodába?
Ahogy ön is mondta, a szerencsétlen részvételem az említett partin
egyáltalán nem jellemző rám.
Nem tudok róla semmit.
Nagyon komolyan veszed azt a papírt.
Ez nem egy papír. Ez...
Ez egy szerelmes vallomás Blairnek.
Egy szerelmes vallomás?
Ki kasztrált ki, ember?
Blair nem is akar téged.
Kristálytisztán lejött, mióta hazajöttünk.
Nekem nem így tűnt, mikor megcsókolt a medencében.
Megcsókolt?
Jó, én csókoltam meg...
Ja.
Milyen volt? Benne volt? Vagy inkább...
Persze, hogy benne volt, haver. Mit gondolsz?
Ja, tudom, de... ismered Blairt.
Igen, ismerem.
Szerintem azt akarja, hogy még egy kicsit szenvedjek.
Tudod, még kicsit a kispadon hagy.
Megéri, hidd el.
Szia apa, megkaptam az 1001 üzenetedet.
Csak még nem tudtalak visszahívni. - Igen, ez nem fog működni.
- Gondolom hallottál az új igazgatóról. - Nézd, tudom, hogy szomorú voltál,
és láthatóan néhány gyerek, aki ott volt a bulin
el se mondta a szüleinek. - Figyi, nem kell mondanod semmit,
már azt is megbántam, hogy elmentem otthonról szombaton. - Igen, de ha tudsz valamit,
ami távol tart a bajtól, akkor együtt kéne működnöd. - Nem. Apa, tényleg nem.
Dan, ne hidd egy percig se,
hogy a többi gyerek nem fogja saját magát keresni.
Neked is ugyanazt kell tenned. Rendben?
Remélem nem zavarok meg semmit.
Most kaptam egy üzenetet, hogy a gyerekeink
valami bajba keveredtek az iskolában. - És ezért jöttél Brooklynba?
Nem, nem, nem ezért.
Bart és én most landoltunk a reptéren,
hazaértünk az útról, és megkért,
én pedig igent fogok mondani.
Azt akartam, hogy tőlem tudd meg először,
ne a lányomtól vagy a fiadtól.
- Igaz, azoktól az emberektől, akik még beszélnek velem. - Ha arra az üzenetre utalsz,
amit karácsonykor hagytál,
nem kaptam meg, csak már mikor a gépen ültünk.
De nagyon hízelgő volt.
De nem eléggé, hogy a G5-ös visszaforduljon?
Hiányzom. Ez nagyszerű. Te is nekem.
Mi az? Megcsókolsz Eleanor partiján,
aztán azt mondod,
nem találkozhatunk többet, mert a feleséged hazajött,
aztán felhívsz és azt mondod, hogy nem kellett volna elengedned,
aztán megint összejössz Alisonnal.
- Egyiket sem terveztem előre. - Ez vagy te, Rufus. Semmit sem tervezel előre.
Nos, biztos vagyok benne, hogy a te mostani terved
tele lesz magánrepülőkkel és ötcsillagos hotelekkel.
Vigyázz magadra, Rufus.
Tényleg most kell ezt megmutatnod?
Hidd el, mikor azt mondom, látni akarod ezt,
mielőtt belépsz Blair Waldorf gonosz odújába. - Ez egy házi feladat-csoport, Vanessa.
Papírokra fogunk irkálni, oké?
Tessék.
Nem voltam biztos benne, hogy mi az,
amíg hazaértem és a gépen néztem meg, de... - Oké, ez Chuck.
Mit fogdosol ott? - Az egy kulcs.
Kiszúrva - magányos fiú rájön,
hogy mikor a bűn szabja meg a büntetést,
lehet stílusosan is bűnhődni.
- Megjöttetek! - Azt hittem, teszteket oldunk meg.
Azt is csináljuk. Egy este a Bilboquet-ban,
Kati és Is smároltak egy sráccal, aki a Cornellen erkölcstant tanul.
Épp tanácskoznak.
Úgy rémlik, mintha azt mondtam volna, hogy engem nem filmezhetsz.
Gyere ide.
Annyira naiv vagy. Michael Moore
egyértelműen csak azért filmez, hogy közel lehessen Danhez. - Nem, szüksége van az adományra.
Szóval hoztad a laptopod?
Várj itt. Találok magunknak egy helyet, ahol csendben dolgozhatunk.
Oké.
Nem hiszem el, hogy elhoztad ezt.
Ez bizonyíték. Add ide.
Chuck.
El kell mondanod az igazat.
Mi történt a "nem szól, amíg nem szólnak hozzá" mentalitással?
Láttalak azzal a kulccsal. Tudom, hogy nálad volt a partin.
Szegény kicsi Darázs Dan.
Nézd, hadd tisztázzak számodra valamit.
Eltekintve attól, hogy kit dugsz jelenleg,
te és én különböző világokból jöttünk.
Az én világomban, ha felfüggesztenek vagy kicsapnak,
egy szárnyat neveznek el rólam.
Ez egész világinak hangzik.
Bevallom, nem tökéletes.
De egy nagyobb dolgot valóban kínál, biztonságot.
A családom tud rám vigyázni.
A Humphrey-k mit tudnak ajánlani?
Használt metrókártyát?
Apád hangkazettáját?
És ha gondolkoznál, te kis áruló,
csak azért hoztam el a kulcsot a partiról, hogy elrejtsem,
hogy ne hibáztassanak senkit... Beleértve téged is.
- Blair. - Nate. Mit művelsz itt?
Beszélni akartam veled. Ezt neked hoztam.
Egy szerelmes levél.
A házigazda nem bujkálhat a szobájában. Nem hölgyhöz illő.
Hé, hé, hová mész?
Csináltam magunknak egy tanulóterületet a másik szobában. - Tudod mit? Szerintem én inkább otthon fejezem be.
Asszem' Chucknak igaza van. - Várj. Chuck?
Ne hallgass rá. - Nem, mond valamit a srác igazából.
Talán azért nem veszi itt senki komolyan,
mert nektek nem az. - Dehogynem, csak bízz bennem.
- Vanessa, kérlek. Hagyj teret. Bocsi. - Bocsi.
Nézd, tök lojális vagyok,
és tök benne vagyok az összetartásban,
de nem evezünk ugyanabban a csónakban.
Részleges ösztöndíjjal vagyok itt. A szüleim képtelenek lennének
visszafizetni ebbe a suliba, vagy bármelyik másikba.
És tudom, hogy ez nem lesz egy közkedvelt vélemény,
a... a bandáddal,
de ha az a személy, aki elhozta azt a kulcsot nem lép elő,
akkor bárkinek, aki tud valamit, jogában áll, hogy mondjon valamit.
Te... te tudod, hogy ki az?
Te tudod, nem? És nem fogsz semmi mondani.
Dan, kérlek. Nem érted.
Igazad van. Tényleg nem értem.
- Hé, eressz el, Bass. - Ejtsd Archibaldot először.
- Te is tudod, hogy már megtörtént. - Tényleg? Erre a csók elég rossz jelzés.
Ne fecséreljük az időt tagadásra.
Tudod mit? Belefáradtam ebbe. Menj és mondd el neki. - Tényleg?
Azt akarod, hogy mondjam el neki, hogy lefeküdtél velem,
aztán neki meg megjátszottad, hogy szűz vagy? - Csak azt mondom neki, hogy hazudsz,
és mit gondolsz, kinek fog hinni?
Neked, aki mindenkit megdug, ami csak a szeme elé kerül,
vagy nekem, az évek óta tiszta és őszinte barátnőjének? - Nos, nekem fog hinni.
Miért?
Van bizonyítékom.
Jó szemek, dokulány. Most már kérem a kazettát.
Te tudtad, hogy figyel?
Ez az én házam. Az a kazetta az én tulajdonom.
Igazából, ez az én anyagom, és hála mindkettőtöknek,
úgy érzem, új irányt vett a téma. - Hé Vanessa, húzzunk el innen.
- Eressz el. - Ha azt hiszed, hagylak
kisétálni azzal a kazettával, hibbant vagy.
Múltkor visszafogtam magam, de még mindig jövök neked egy monoklival.
Szóval hacsak nem most szeretnéd behajtani, tartsd magad távol tőle.
Most, hogy a szex és hazugság le lett videózva,
V dokumentumfilmje lett
az év legjobban várt alkotása.
- Rufus. Mit keresel itt? - Ezúttal nem hagyok
üzenetet az udvarról. - Hát azt látom.
De 5 perccel ezelőtt, a gyerekeim... - Miért jöttél valójában?
- Már megmondtam. Figyelembe véve... - Figyelembe véve vagy sajnálatból?
Azt akartad, hogy adjak egy okot,
hogy miért ne töltsd életed hátralevő részét Bart Bassel. - Rufus.
Még mindig szeretlek.
Tehát mit tudsz ajánlani, Rufus?
Elmélázunk, milyenek voltunk egy évtizede?
Nézd, nem vagyunk 20 évesek, az életünk elején.
Hál' istennek, mert anyád miatt
hagytad ott az egészet, rémlik még? - Igen.
Nézd...
Nem tudom pontosan,
mit jelentene egyáltalán, ha együtt lennénk.
De a szemembe mondanád,
hogy egy kicsit se vagy rá kíváncsi?
Ugyanaz a válaszút előtt állsz, mint évekkel ezelőtt.
A saját életedet válaszd most.
Éld úgy, ahogy élni akarod.
Én tettem. Én törtem be a suliba.
Mindazok után, amin a családja keresztülment idén,
csodálkozom, hogy maga áll e mögött.
Tudom, tudom. És bocsánatot kérek.
Ahogy én látom, mindig is
a középszerűséghez alkalmazkodott, Nathaniel.
A jegyei legfeljebb közepesek, mintha
nem határozta volna el magát a jövőjét illetően.
Nem ugorhatnánk
a megbeszélés büntetés részéhez, kérem?
Feltétlenül.
De kíváncsi vagyok.
Le tudná írni, pontosan hogy tört be az iskolába?
Tudok jobbat. Megmutatom.
És hogyan szerezte meg a kulcsot?
Nincs benne az úszócsapatban. Nem a karbantartótól, ugye? - Nem.
- Hol a függő? - A függő?
Emlékszik a színére? Méretre?
Miből készült?
Akármire?
Kit akar fedezni?
Beszélhetünk?
Kamera kikapcs.
Persze. De azt hiszem, tudom, mit akarsz mondani.
És megkíméllek a megalázó talpnyalástól azzal,
hogy most megmondom, hogy soha nem kapod meg azt a kazit.
Nem akartam nyalni a talpad,
és a tény, hogy egyáltalán elmentél, világossá teszi,
hogy fogalmad sincs, kivel van dolgod. - Mit fogsz tenni velem, Blair,
kiközösítesz a közös joghurtevésből a lépcsőn?
Nincs semmid, ami kéne. - Ha beleteszed azt a részletet a filmedbe,
nem fogod tudni megmutatni. Nem írok alá beleegyező nyilatkozatot.
Nem stúdiót keresek,
csak a helyi művészek adományát szeretném, hogy kifizessem a lakbért.
És most, ha megbocsátasz...
Benne állsz a képben.
Mi az, a sztriptíz borravalód?
10 000 dollár a kazettáért.
Gondolod, hogy kéne a pénzed?
Igen, gondolom. Ismerem a hozzád hasonló lányokat.
Úgy viselkedtek, mintha a pénz nem lenne fontos.
Az igazság azonban, a pénz mindenkinek fontos.
És én még azt hittem, Blair a manipulatív.
Blair amatőr. Azt hiszi, csak kedveled.
Blairnek,
ez a pénz csak néhány pár Manolo és egy Chanel táska.
De tudom, hogy ennyi pénz
a te életedben igazi változást hozna.
Beteg vagy.
Szívesen.
Ki gondolta volna, hogy B és C ekkora védőszentjei a művészetnek?
Hívd szeretetnek vagy lefizetésnek,
úgy tűnik, mindennek megvan a maga ára.
Gondolkozol valamin, Lily?
Mit mondasz?
Ne haragudj. Sheldon az.
Megvannak a számok, amiket kértem tőle.
Nem bánod?
Nem.
Csak biztosítsd, hogy napi árfolyamon kapja meg.
Tele van a hely pénzzel.
Halló?
Gondolkoztam azon, amit mondtál.
Csináljuk.
Lássuk, mik vagyunk. Lássuk, mik lehetnénk.
- Ki az? - Rufus.
Lily, ez szuper. Tudod, mennyire szuper?
- Igen. Mármint tudom. Vagyis azt hiszem, - Menjünk el ma este.
Hagyjunk itt mindent, mindenkit.
Csak találjuk ki. - Hová mennénk?
Kit érdekel?
Oké, jó tervnek tűnik.
90. és 5., 6-kor?
Rendben.
Félek, Rufus...
Jó értelemben.
Én is.
Üljenek le.
Tegnap a komoly következményekről beszéltem, - Bizonyíték. Megért minden penny-t.
a gyalázatos tetteikért,
és nyilvánvalóan, nem hittek nekem.
De valaki előlépett és felelősséget vállalt...
Te tudod ki?
egy bűnért, amit nem ő követett el.
És habár értékelem az önfeláldozását,
nem tűröm az őszintétlenséget.
Úgy gondolom, itt az ideje, hogy lássák, mennyire komolyan gondoltam.
Nathaniel Archibaldot felfüggesztem a St Jude-ból.
És igen, ez bele lesz írva az aktájába.
Most lép hatályba.
Mr Archibald,
tudja, hol találja a kijáratot.
Most érkezett - Nate Archibaldot halálraítélték.
Úgy hallottuk, a St Jude-nak úgy irányelve van -
szemet szegért.
Nézzék, ahogy távozik.
Ki akar a következő lenni?
Ha egyikőjük elő nem lép, addig folytatjuk,
amíg mindannyiuk ki nem sétált azon az ajtón.
Nem hiszem el.
- Dan, minden rendben. - Serena, nem... nem csaphatnak ki.
Nem függeszthetnek fel.
Az egész jövőm ezen áll.
Ha tudod, hogy ki tört be, miért nem adod fel?
Mert én voltam az.
Akkor miért nem mondtad meg nekem rögtön?
- Mert nem akartam, hogy elítélj. - Azon már túlléptünk, nem?
És azért sem akartam, hogy tudd, mert nem akartam,
hogy abban a helyzetben legyél, amiben most vagy,
hogy választanod kell aközött,
hogy engem védesz meg vagy magadat. - És hogy jutottatok be egyáltalán?
- Van kulcsom. - Van kulcsod az uszodához?
Oké, mi történt azzal, hogy már túlléptünk ezen?
Bocs.
Első végén összejöttem az úszócsapat kapitányával,
és adott egy kulcsot, hogy tudjunk...
tudod, találkozni, és... - Oké elég.
És szombat este, akkor mi történt?
Nos, Blairrel már kifogytunk a helyekből, ahova mehettünk,
és tudta, hogy még megvan a kulcs,
és... kábé mielőtt feltűnt volna, már ott voltunk mind.
És azt hittem, csak mi, csajok leszünk.
Aztán mindenki elkezdett telefonálni,
és egyre több ember bukkant fel...
Nem gondoltam volna, hogy bárki megsérül.
Ja. Hát, még mindig megmondhatod Quellernek az igazat.
Szerintem értékelné az őszinteségedet. - Pont, mint Nate-ét, ugye?
Nem, Nate hazudott.
Mellesleg meg, te vagy Serena van der Woodsen.
Te nem ismertél, mielőtt elmentem.
Alig vettek vissza a Constance-ba.
Ha kicsapnak,
semelyik suli a városban nem venne át szerintem.
Biztos, hogy ez így nem igaz.
Nem kockáztathatom meg, hogy visszamenjek a bentlakásosba,
és távol legyek tőled és Erictől.
De azt sem akarom, hogy elvesszen a jövőd.
Szóval tényleg lehetsz átkozott, ha megteszed, de cseszheted, ha nem.
Dan Humphrey,
Queller igazgatónő hívatja
az irodájába óra után.
Nate.
Szia. Jól vagy?
Igen, megleszek. Csak...
A szüleimnek annyi más dolga van jelenleg,
túl fogják tenni magukat rajta. Különben is, megérte.
- Megérte? - Igen. Blair, tudom, hogy mennyit jelent neked a jövőd.
És keményen dolgoztál a Yale-ért, meg minden...
Te miről beszélsz?
Nem kell hazudnod. Láttam a kulcsot a hálószobádban.
Az a kulcs nem az enyém.
Csak elrejtettem valaki másnak.
Várj...
ezért függesztettek fel?
Azt mondtad az igazgatónak, hogy a tiéd,
mert azt hitted, az enyém?
Ez a legromantikusabb dolog, amit valaha tett értem bárki is.
Szeretlek.
Kérlek. Te és én csak nem lehetünk együtt.
Miért nem?
Nem akarok veled lenni.
Szép végszó.
Korán hazaértél.
Kérlek, ne mondd, hogy kicsaptak. - Még nem.
A helyzeted ebben az iskolában már így is kétes.
Egy rossz lépés, és tudod mit?
Én nem tudok rajtad segíteni. - Tudom, tudom.
Csak le akarnám takarni,
és eltüntetni örökre. És láthatóan te is.
Most jöttetek még csak haza Barttal. Miért pakolsz megint?
El akartam menni egy, tudod,
kis wellness-hétvégére.
Mert annyira bestresszeltél a vakáció alatt?
Nem veszed fel? - Nem hiszem.
Anya, Dan apja az oka,
amiért nem válaszoltál Bart ajánlatára?
Nem teheted.
Kérlek anya, ezt az egyet ne.
Nézd, nem fogom a magánéletem
a te kedvedre igazítani.
Dan a barátom.
És tudom, hogy túl fiatalok vagyunk, hogy az "örökké"-ről beszéljünk,
de momentán így érzem.
- Tudom, kicsim, de... - De mi?
Mondd, hogy Rufus annyira fontos neked.
Mondd, hogy bármi legyen kettőtök között,
az a legfontosabb dolog az életedben,
mert Dan nekem az, anya.
A legfontosabb.
Inkább lennék Chuck mostohatestvére, mint Dané.
Kérlek, ne tedd ezt velem.
Dan ennyit jelent neked?
Igen, ennyit.
Sőt, mennem kell. - Várj. Hová?
Az iskolába. Valamit meg kell tennem.
És remélem neked is.
Mit keresel itt?
Ezt neked hoztam.
Mi a csapda?
Tudom, ez sokként fog hatni,
de nem mindenki tervezi be minden lépését.
Sőt mi több, néhány ember azért tesz dolgokat,
mert az a helyes.
Törd, zúzd, tökmindegy. Nincs másolat.
Mi van azzal, amit Chucknak adtál?
Üres, és biztos vagyok benne, hogy meglepődik majd, mikor rájön.
És ami a kazettán van, megfigyelve téged
a természetes élőhelyeden az elmúlt pár napban...
Nate rendes pasinak tűnik,
és úgy tűnik, eléggé törődsz vele.
Mr Humphrey, magának részleges ösztöndíja van itt a St Jude-ban.
Maga a 2. helyen áll az osztályban,
kiemelt ajánlással a Dartmouthra, J. L. Halltól.
Úgy látom, az álmát valóra váltja.
Köszönöm, köszönöm. Igen, olyasmi.
De úgy tűnik, idén új társaságba keveredett,
Serena van der Woodsennel jár...
Ez az aktámban van?
Kinek volt kulcsa az iskolához?
Nem tudom.
Hadd emlékeztessem még egyszer utoljára,
hogy maga más helyzetben van, mint a többiek.
Magának szüksége van erre az iskolára.
Queller igazgatónő, mondanom kell valamit.
Meg kell, hogy mondjam, az aktája inkább egy rendőrségi dossziéhoz hasonlít.
Többször lógott másodévben, mint ahányszor bent volt,
csalt a teszteknél, visszabeszélt a tanároknak. - Nézze, tudom, hogy ez komoly.
Ezért fontos nekem,
hogy tudja, hogy maga új itt,
tudja, hogy az a személy, akit leírt,
már nem én vagyok.
Nem? Akkor ki maga most?
Nos, a jegyeim javultak,
a hozzáállásom majdnem tökéletes,
és kerültem a bajt.
Egészen eddig.
Kérem értse meg,
hogy nem gondoltam, hogy bármi baj történhet.
És egy kis időbe telt, de itt vagyok,
felelősséget vállalva a tetteimért.
Bármi, amit gondol, igazságos.
Igen, beszéljük meg a...
következményeket.
Gyors leszek.
És...
engem meg nem érdekel. - Hát így kell beszélni azzal a valakivel,
aki épp most fizette ki egy évi lakbéredet? - Mit mondtál?
Gratulálok Vanessa.
Most nyertél még 365 napot az Ikea-bútoros garzonodba.
Elmentél hozzám? Beszéltél a főbérlővel?
Nem, nem beszélek ukránul,
de beszélek borítéknyi pénzül.
És tökéletesen megértett.
- Nem hiszem el. - Blair Waldorfot ne kötelezze le senki,
függetlenül attól, hogy mennyire értékelem, amit tettél.
Gondolom szívesen?
Helyes. Ezzel a tranzakció véget ért,
és végre szabadon utálhatlak újra.
Máshogy nem is kéne.
Ja, és még valami.
Ha nem a lakbéredet fizetted ki,
mit csináltál Chuck pénzével?
Lehet, hogy létrehoztam
egy orvosi segélyt, herpeszes kamaszok javára...
a nevében.
El sem hiszem, hogy nem csapott ki.
Igen, tudom. Megdöbbentő.
Én... 25 órányi közmunka.
Ez egyáltalán nem rossz.
Mármint, valószínűleg úgyis megcsináltam volna,
mivel benne vagyok a bizottságban. - Ez eszembe jutott, igen.
Várj. Mit mondasz?
Nem, nem, nem mondtam semmit. Hidd el.
Szóval te nem vetted be, amit mondott,
hogy én leszek a reklámarca az új becsületkódexnek?
Nézd, azt tudom, hogy anyám nem beszélt az érdekemben
vagy adományozott semmit, oké? - Én nem mondtam semmit.
Te komolyan átfordítod ezt
"egyszer lent, másszor fent" dologba?
Én nem. Te. Én teljes csendben állok.
Csak örülök, hogy nem csapnak ki,
vagy mész el a városból egyhamar. Éhes vagy? Ennünk... - Mindig.
De te még mindig azt hiszed, hogy kivételeznek, és az olyanok, mint én
különleges bánásmódban részesülnek.
Ms van der Woodsen. Az édesanyja küldött, hogy vegyem fel.
Remek.
Ez... igazán figyelmes.
Szerintem nem kapsz különleges bánásmódot egyáltalán.
Az életed teljesen bűbájtalan és... átlagos.
Semmi baj. Sétálok.
Ne, gyerünk már. Csak vicceltem. Csak vicceltem.
Elmegy Brooklynba?
Ritka pillanat,
hogy 2 család egyesülését ünnepelhetjük.
És boldogabb már nem lehetnék ma este,
hogy Lily hozzám jön feleségül.
Tehát az én gyönyörű menyasszonyomra
és a gyarapodó családra.
Nem pakoltál sokat.
Kérlek, próbáld megérteni.
Megértem.
Csak sajnálom.
Én is.
- Anya pont olyan boldognak tűnik, mint mikor a nagyi legutoljára telefonált. - Tudom.
Szerintem Bart személyisége - vagy annak a hiánya - fertőző.
Azt se értem,
hogy kap levegőt ilyen szorosan begombolt blúzban.
Mennyire örülsz, hogy egyesülnek a családjaink, hugi?
Annyira, hogy ha még egyszer így hívsz,
az lesz az utolsó dolog, amit kimondtál életedben, Chuck.
Imádom, az első testvéri civakodásunk.
Remélem kapható leszel
még több elmulasztott gyerekkori emlékre.
Például közös fürdés...
Gondolom azon tűnődsz, miért hívtalak ide.
Az utolsó beszélgetésünk után. Igen.
Szerinted lehetséges 2 embernek,
akik annyi mindenen mentek már keresztül, mint mi
az igazi megbocsátás és felejtés?
Ha komolyan akarjuk, akkor szerintem igen.
Sok hibát követtünk el.
Ha kész vagy megbocsátani nekem...
akkor semmi sem szakíthat el egymástól.
Ígérem.
Amit korábban mondtál...
Én is szeretlek.
Mindig szerettelek, mindig foglak.
Szóval...
az új mostohatestvéred mesélt nekem az iskolai problémádról.
Őszintén szólva, nem voltam meglepve,
ismerve a vakmerőségre és kalandra való hajlamodat.
Tessék?
Ne mondd el anyádnak, de telefonáltam egyet.
- Mit csinált? - Nehezebb volt, mint általában.
Ez az új igazgatónő egy igazi kihívás.
Komolyra kellett vennem.
Sajnálom, hogy nem sikerült teljesen elejtetni a vádakat, de...
legalább a minimum büntetést sikerült kiszabatni.
Egy dolog arról, milyen bent lenni -
mikor már ott vagy,
nem mindig választhatsz, hová állsz... vagy ülsz.
Épp a családomat kerestem.
Az új van der Woodsen-Bass könyvtárat
majd ki kell teljesíteni, mire Eric érettségizik.
Már látom, hogy Lily-vel
sok dolgunk lesz majd kettőtök miatt.
Megbocsátotok? Szükségem van egy kis levegőre.
Néha ki kell lépned,
kitisztítanod a fejed,
és emlékeztetned magad, ki is vagy...
és hol akarsz lenni.
Szia. Nem anyád eljegyzési partiján kéne lenned?
De igen, el kellett húznom onnan.
Kezdett nehézzé válni a légzés, tudod?
Azok a partik tudnak olyanok lenni.
Szóval te... összepakolod a zenéid?
Nem, én csak...
kell találnom valami újra, amiről írhatok.
És fogok is.
Szia. Kicsit túlöltözött vagy
a tanulós randinkhoz, amiről nem is tudtam, hogy lesz.
Igazad volt mindenben.
Szeretnél róla beszélni?
Ülhetnék csak itt veled egy ideig?
Igen.
- Chaucer? - Ja, pénteken dogát írunk.
Mi csütörtökön.
És néha ki kell merészkedned a világodból,
hogy megtaláld saját magad.
Ami engem illet, én jó vagyok itt, ahol vagyok.
Csak veled szeretnék lenni.
Ölelcsókol, Gossip Girl.