Kähku! Me ei saa teda kauem kinni hoida.
Kiirustage!
Kähku!
Kiiresti!
Kiiremini!
Rõdule! Tulge! Kähku!
Lugege neile lihtsalt otsus ette!
Kohtus tegi...
peale kahte päeva...
otsuse, et parfüümi meister Jean-Baptiste Grenouille...
riputatakse puust ristile...
näoga taeva poole!
Ja samal ajal kui ta veel elus on...
saab ta raud ridvaga 12 hoopi...
millega murtakse ta käte liigesed,...
õlad...
puusad...
jalad!
See järel puuakse ta üles.
Ja kõik tavapärased armuandmise aktid...
on hukkaja poolt rangelt keelatud.
18. sajandi Prantsusmaal...
elas üks mees, kes oli oma ajastu üks andekamaid ja tuntumaid persoone.
Tema nimi oli Jean-Baptiste Grenouille.
Ja kui ta nimi on tänapäevaks unustatud, siis ainult sel põhjusel, et...
ta ambitsioonid olid rajatud valdkonnale...
mida ajaloos eriti ei kajastata:
lõhnade maailm.
PARFÜÜM Ühe Mõrvari Lugu
Sel ajastul, millest me räägime...
võis linnades vaevu leida selliseid lõhnu, mida kujutavad ette tänapäeva mehed ja naised.
Loomulikult haises kõige hullemini Pariis...
sest Pariis oli suurim linn Euroopas.
Ja mitte kuskil Pariisis polnud hullemat haisu...
kui linna kala turul.
Palun väga. Ma toon teise kasti veel.
Kõige vastikum koht kogu kuningriigis oli siin...
kuni sündis Jean-Baptiste Grenouille...
17. juuli 1738.
See oli ta ema viies sünnitus.
Ta vedas nad kõik siia oma kala leti alla.
Kõik olid sündinud surnult või pool surnult.
On teiega kõik korras?
Õhtul kühveldati kogu see segadus...
koos kala soolikatega jõkke.
Kõik oleks läinud ka sel päeval sama moodi...
aga...
Jean-Baptiste valis teise tee.
Mis hääl see on?
See on... See on laps.
Mis siin toimub?
- See on vastsündinu. - Kus ta ema on?
Ta oli just siin.
Ta tahtis teda tappa, oma enda last. Ta tahtis last tappa!
Seal! Seal ta on!
- Seis! Peatu seal, kus sa oled! - Mõrvar!
See esimene häälitsus, mis Grenouille'i huultelt tuli...
saatis ta ema võlla.
Ja ametliku käsu alusel Jean-Baptiste...
saadeti madam Gaillard`i juurde.
- Kui palju täna? - Neli, noo... kolm ja pool.
- Nagu tavaliselt, rohkem surnud kui elus. - Võta lihtsalt raha ja kirjuta alla!
- Tee ruumi! - Kuhu?
Liiguta!
Kas ta on surnud?
- See küll minu voodi ei jää. - Viskame ta välja siis.
- Mis siis, kui ta kisama paneb? - See on lihtsalt imik.
Kõvemini! Suru!
Mida te teete?
Madam Gaillard`i jaoks...
oli Grenouille samasugune sissetuleku allikas nagu iga teine.
Ometi tundsid lapsed, et temas on midagi teistsugust.
Viie aastaselt ei osanud Jean-Baptiste ikka veel rääkida.
Aga ta oli sündinud andega, mis tegi ta teiste seas eriliseks.
See polnud vihkamine, mida teised lapsed ta vastu tundsid, vaid...
paanika.
Kasvades sai ta aru, et tema fenomenaalne lõhna taju...
oli antud talle...
ja ainult talle üksinda.
Lõpuks, kui Jean-Baptiste õppis rääkima,...
leidis ta varsti, et igapäevane keelekasutus...
tõestas haistmismeele puudulikkust, milles ta ise sees oli.
Puu.
Soe puu.
Rohi... märg rohi.
Kivid... soojad kivid.
Vesi... külm vesi.
Konn.
Märjad kivid.
Suured märjad konna kivid.
Midagi...
midagi, midagi.
Kolmeteist aastaseks saades ei olnud madam Gaillard`l enam Jean-Baptiste jaoks ruumi...
ja seetõttu otsustati ta maha müüa.
Tule!
10 franki.
Alates esimesest selle mehe lõhna tundmisest...
Seitse, ta pole nii palju väärt.
Grenouille teadis, et tema elu Grimal'i parkalitöökojas...
oleks täpselt sama palju väärt...
kui palju tööd ta suudab ära teha.
Kahjuks madam Gaillard`i jaoks...
oli kauplemine lühike.
Elukogemus Parkalitöökojas jäi viie aastaseks.
Aga Jean-Baptiste näitas ennast visa võitlejana.
Ta leppis oma uue saatusega...
ja temast sai kuulekuse ja töökuse eeskuju...
orjates nii suvel kui talvel 15-16 tundi päevas.
Järk-järgult hakkas ta mõistma, et parkalitööstuse maailm...
on tema jaoks lõputu avastamata lõhnade ladu.
Grenouille.
Tule meiega kaasa. Sa tuled meiega linna kaupa viima.
Jean-Baptiste Grenouille oli võitnud. Ta oli ellu jäänud.
Ja lõpuks oli ta omas elemendis.
Ta ei valinud.
Ta ei teinud vahet sellel, mis on tava mõistes...
hea lõhn ja halb lõhn.
Vähemalt veel mitte.
Ta oli väga ahne.
Eesmärk oli omandada...
kõik, mida maailmal oli lõhnade kujul pakkuda.
Tema ainus tingimus oli... et need oleks uued.
Tuhandete järel tuhanded lõhnad muutusid nähtamatuks pudruks...
mille tema lahkas kõige väiksemateks osadeks.
Grenouille!
Tule!
Vea oma perse siia.
- Kuidas seda kutsutakse? - "Amor ja Psyche", madam.
Minu väike looming.
- Tohin ma seda proovida? - Kui te lubate, mademoiselle.
Puhas taevas...
Monsenjöör Polissier, te olete tõesti kunstnik.
Mida sa tahad?
Tahad osta mõned?
Kaks sou eest.
See on sulle ära jooksmise eest.
Ma löön su maha!
Sel ööl ei saanud ta magada.
Tüdruku lõhna joovastav jõud tegi talle järsku selgeks...
miks ta nii visalt ja metsikult siia ilma tuli.
Põhjus ja eesmärk...
tema imeliseks eksistentsiks oli saatuse poolt ette määratud.
Ta pidi õppima, kuidas hoida lõhna...
nii, et ta ei kaotaks enam kunagi sellist pimestavat iludust.
Sel ajal oli Pariisis umbes tosin parfüümi meistrit.
Üks neist, kuulus Itaalia parfüümi meister, Giuseppe Baldini...
oli silla keskele üles seadnud poe...
nimega "Pont au Change", mille ta rajas Pariisi saabudes üle 30 aasta tagasi.
Kindlasti oli kunagi nooruses...
Baldini loonud mõned tõsiselt head parfüümid, mis ta võlgneb oma saatusele.
Aga nüüd oli Baldini varju jäänud ja moest väljas...
ja veetis oma päevi kliente oodates, keda enam ei tulnud.
- Chonier! Seal te oletegi! - Monsenjöör Baldini.
Pange oma parukas pähe.
Pange oma parukas pähe!
Te lähete välja?
Ma lõpetan paari tunni pärast oma uuringud...
ja ma tahan, et mind mitte mingil juhul ei segataks.
Kas te loote uut parfüümi monsenjöör Baldini?
Täpselt. Krahv Verhamont`le.
Ta palus midagi sellist...
ma arvan, et selle nimi oli... "Amor ja Psyche"?
See petis Püha-Andre-Kunsti aias.
- Poulissier. - Poulissier! Tema jah.
"Amor ja Psyche".
- Teate seda? - Oh, jah.
Seda on tänapäeval igal pool tunda, monsenjöör.
Igal tänava nurgal.
Muide ma ostsin teile just näidise.
Juhuks, kui tahate seda proovida.
Mis pani teid mõtlema nii, et ma tahan seda proovida?
Teil on õigus. See pole midagi erilist.
Tegelikult on see väga tavaline lõhn.
Ma usun, et peamiseks komponendiks on laimi õli.
Tõesti? Ja teiseks?
Ma usun, et apelsini õis.
Ja kärpkass, aga ma pole selles kindel.
Hästi, mind ei huvita, mida see vusserdis Poulissier oma parfüümidesse kallab.
Loomulikult mitte monsenjöör.
Ja ma mõtlen luua krahv Verhamont`le midagi...
millest saab tõeline sensatsioon.
Ma olen kindel, et sellest tuleb sensatsioon, monsenjöör Baldini.
Võtke poe juhtimine üle, Chounier. Ja ärge laske kedagi minu juurde.
Inspiratsioon nõuab rahu ja vaikust.
Vanessa! Tooge mulle need taskurätikud!
Siin on teie taskurätikud.
Tänan... tänan... tänan!
Kas te vajate veel midagi?
Inspiratsiooni, vahest.
Jätke nüüd, Giuseppe!
Te olete endiselt suur parfüümi meister Baldini.
Suurepärane... Suurepärane...
Ta tegi seda jälle.
Muidugi laimi õli.
Kindlasti apelsini õis.
Ja võibolla natuke nelki.
Ei...
Hästi, võibolla kaneeli.
See on läinud.
Kaneel.
See pole kaneel...
Nelgid.
Ei...
Muskaat?
Ei.
Kes seal on?
Ma olen Grimal'i parkali töökojast.
Ma tõin teile teie tellitud kitse nahad.
Järgnege mulle.
Siia poole.
Sinna. Jätke need sinna.
Ütle oma isandale, et nahad sobivad.
Ma tulen paari päeva pärast läbi ja maksan ära.
Jah, monsenjöör.
Te tahate need nahad hästi lõhnama panna, kas pole?
- Mis siis, muidugi. - Poulissieri "Amor and Psyche"-ga?
Kes andis teile sellise absurdse mõtte, et ma kasutan kellegi teise parfüüme?
Seda on teil igal pool.
See on teie laubal, ninal, kätel.
"Amor and Psyche" on halb. Seal on liiga palju rosmariini ja liiga palju...
seda ja seda.
Bergamotti ja patšuli.
Pa...
- Patšuli. - Patšu...
Mida veel?
Seda ja seda.
Apelsini õis.
Laim.
- Muskaat. - Muskaat.
Ja nelgid.
Ja see.
- Stüüraks? - Seda on ka selles.
- Stüüraks. Stüüraks. - Stüüraks. Stüüraks.
Tundub, et teil on hea nina noormees. Aga...
Mu nina tunneb kõiki maailma lõhnu. Mul on parim nina Pariisis.
Ainult ma ei tea nimesid. Ma pean õppima nimesid...
- õppima neid kõiki... - Ei! Ei! Ei! Jätta!
Sa ei katkesta mind kui ma räägin.
Te olete häbematu ja ülbe!
Isegi mina ei tea kõiki lõhnu.
Muidugi mõista, et ma tean juba mõnda aega "Amor ja Psyche" koostisosi.
Selle jaoks läheb vaja ainult keskpärast nina, ei midagi muud.
Tõelise parfüümi loomiseks on vaja...
leida täpne valem.
Mida ja kui palju panna. Ja täpsetes kogustes.
Oskad sa mulle öelda "Amor ja Psyche" täpse valemi?
"Pariisi parim nina".
Ütle välja!
Näed, sa ei oska, ega ju? Ma ütlen sulle miks.
Sest anne ei tähenda midagi!
Samas kui kogemused, mis on omandatud tagasihoidlikkuse...
ja raske tööga, tähendavad kõike.
Ma ei tea, ma ei tea seda valemit.
Aga ma võin teile kohe valmistada "Amor ja Psyche"-i.
Ja sa arvad, et ma lasen sul läbutseda oma laboris...
õlidega, mis on varandust väärt?
Sinul?
- Jah. - Pane nüüd tähele!
Üleüldse, mis su nimi on?
Jean-Baptiste Grenouille.
Väga hästi, Jean-Baptiste Grenouille.
Sa saad kohe võimaluse, ainult kohe praegu, tõestada oma väiteid.
Sinu suur läbi kukkumine oleks sulle samuti võimaluseks õppida...
- alandlikkust. - Kui palju te tahate, et ma teeks?
- Kui palju... mida? - Kui palju "Amor ja Psyche" te tahate?
- Kas ma teen selle pudeli täie? - Ei! Sa ei tee selle täit!
- Sa võid selle täie teha. - Jah, isand.
- Aga, isand Baldini... - Hmm?
te peate laskma mul teha seda omal moel.
Nagu soovid.
Ära seda maha pilla! See on puhas alkohol!
Kas sa tahad terve maja õhku lasta?
Sa pead seda kõige pealt mõõtma!
Lõpeta! Lõpeta! Aitab! Aitab!
Sa ei tea midagi!
Kõige pealt segatakse alati essentsi õlid, siis lisatakse alkohol.
Ja mitte kunagi ära nii moodi parfüümi sega.
Ma pean olema peast segi, et su lolli plära kuulan.
Jah, me oleme valmis.
Mamma mia...
See on "Amor and Psyche".
Aga see pole hea parfüüm, isand.
Kui te lubate isand, ma teen selle palju paremaks.
See on tõesti hea parfüüm.
Kas te ei taha seda nuusutada, isand?
Mul pole selle proovimiseks praegu tuju.
Mul on muud mõtted peas. Mine nüüd.
- Aga, isand... - Mine nüüd!
Kas ma saaks teie juurde tööle tulla, isand?
- Las ma mõtlen selle üle. - Isand!
Ma pean õppima, kuidas lõhna hoida.
- Mida? - Saate te mulle seda õpetada?
Ma peaks selle üle mõtlema. Mine nüüd.
Ma armastan teid.
Ma annan teile 50 franki tema eest.
Grenouille!
Grimal'i tehing oli kasulik kõigile kolmele.
Hei, vaata ette!
Viimaks vast monsenjöör Grimal`le endale mitte.
Giuseppe Baldini jaoks...
muutus Grenouille omandamisega tema kahanev äri imekombel...
isegi kuulsamaks, kui varem oli olnud.
Viimaks avanesid Jean-Baptiste...
jaoks parfüümide valmistamise müstilised saladused.
Pane nüüd hästi tähele, mida ma sulle ütlen.
Nagu muusikagi...
koosneb parfüüm neljast essentsist või noodist, mis...
on hoolikalt valitud nende harmoonilise sobivuse järgi.
Iga parfüüm koosneb kolmest osast: Pea, süda ja alus...
mis kokku annab alati 12 komponenti.
Peamine osa sisaldab endas esimest muljet...
kestes ainult paar minutit, enne kui annab teed südame osale.
See osa parfüümist kestab paar tundi.
Lõpuks peamine komponent - alus...
parfüümi järelmõju, mis kestab mitu päeva.
Vanad egiptlased uskusid, et ainult üks asi suudab luua tõelise parfüümi...
ekstra komponendi lisamine, viimane essents, mis tuleb esile...
ja domineerib teiste üle.
Legendi järgi leiti vaarao hauakambrist puuk.
Ja kui see lahti tehti, tuli sellest parfüümi lõhna.
Kõigi nende tuhandete aastate järel...
oli parfüümi lõhn ikka veel nii hea ja tugev, et...
ühel hetkel...
uskus iga üks neist, et on paradiisis.
12 essentsi tehti kindlaks.
Aga 13-t, seda kõige tähtsamat...
pole siiani kindlaks tehtud.
Miks?
Mida sa mõtled sellega, et miks?
Selle pärast, et see on legend, puupea.
Mis legend on?
Pole oluline.
Jean-Baptiste. Jean-Baptiste.
Mis viga?
Ma... Ma pean õppima, kuidas lõhna kinni püüda.
Millest sa räägid?
Ma pean õppima kuidas... lõhna kinni püüda ja seda igavesti hoida.
- Sa pead silmas säilitada. - Jah, õpetage mulle seda.
Rahune maha poiss. Rahune maha.
Mul on tegemist.
Olendite hing on nende lõhnas. Te ütlesite seda, isand.
Ütlesin või?
Ma teen teile nii palju parfüüme, kui tahate. Aga te peate mulle õpetama...
kuidas püüda kinni kõikide asjade lõhnu.
Saate te seda teha?
- Noh, loomulikult. - Siis õpetage mulle kõike, mida te teate.
Ja ma teen teile maailma parima parfüümi.
Kujuta ette Jean-Baptiste...
10000 roosi toodavad ühe ainsa untsi essentsi õli.
Nüüd sega neid seni kui alumised kroonlehed lahti tulevad...
ja ma keedunõud üles panen.
Ja ole ettevaatlik. Ära vigasta neid.
Me peame laskma neil koos oma lõhnaga surra.
Suurepärane! Nüüd aita mul keetja üles seada.
Temperatuur on ülitähtis. Kui elavhõbe siia tõuseb,...
siis on täpselt õige soojus ja õli hakkab tasapisi tõusma.
Pane tähele, see seade on minu enda märkimisväärne leiutis.
Vaata, kuidas külm vesi siit läbi pumbatakse...
lastes essentsil kondenseeruda siia...
kuni see lõpuks...
jõuab...
siia!
Muidugi Grasse äärsel mäenõlval oli meil vaja ainult karjuda puhtasse värskesse õhku.
Ah, Grasse! Milline linn.
Lõhnade Rooma. Parfüümi tõotatud maa.
Ükski inimene ei saa ennast parfüümi meistriks nimetada,...
kuni ta pole käinud ära selles pühitsetud kohas.
Ära muretse! Seda juhtub kogu aeg.
Grasse terviseks.
Isand.
Vaadake.
Roosi hing.
Jean-Baptiste.
Mis viga?
Jean-Baptiste.
- Mis sa teinud oled? - Te valetasite.
- Mida? - Te valetasite mulle.
Kuidas sa julged minuga nii rääkida!
Te ütlesite, et ma saan püüda kinni kõik lõhnad.
Ja nii saad ka sina!
Mida te tunnete?
Midagi.
- Mis lõhna sa lootsid tunda? - Klaasi.
- Aga klaasi ei lõhna. - Muidugi lõhnab. Mis see on?
Ma ei tunne midagi.
Aitab!
- Kas te tundsite selle vase lõhna? - Aitab!
Sa püüdsid vase lõhna aurustada?
Raud...
klaas...
vask...
mida sa veel proovisid?
Ei!
Kas sa oled täiesti segi läinud?
Te ütlesite, et ma pean katsetama.
Katsetama? Katsetama? Kassiga?
Mis inimene sa selline oled?
Kas sa ei tea midagi?
Sa ei saa kassi lõhna aurustada...
nagu sa ei saa minu ja enda lõhna aurustada!
- Ma ei saa? - Muidugi mitte!
Tal on stadio ultimo.
- Mis asi? - Ta on suremas.
Kas midagi teha ei saa?
- Kardan, et mitte. - Ei! Ta ei saa surra.
- Hästi, tasu on 50 franki. - 50 franki? Te olete šarlatan!
Oh kallis Jean-Baptiste!
Sa ei või mulle seda teha. Palun, ära sure.
Mitte praegu, mitte veel!
Kas seal...
on veel võimalusi...
peale aurustamise lõhna säilitamiseks?
Jean-Baptiste...
- Kas on, isand? - Noh, jah, ma... ma usun, et on.
Mis see on?
Seda tuntakse Enfleurage imelise kunsti nime all.
Saate te mulle õpetada?
Isegi siis mitte, kui ma teaks selle saladusi.
Aga saaksin ma seda Grasses õppida?
- Noh... - Saan?
Kus mujal, kui mitte Grasses!
Nädala pärast oli Grenouille jälle terve.
Aga reisimiseks Grasse ja töö leidmiseks...
vajas ta palgatöölise pabereid.
Baldini oli nõus need hankima...
tingimusel, et Grenouille jätab talle vähemalt 100 uue parfüümi valemid.
Grenouille polnud vastu. Ta oleks võinud talle anda neid 1000.
Grenouille'i lahkumise hommikul oli Baldini rahulolev.
Lõpuks tundis ta oma aastate pikkuse raske töö tasu.
Talle ei meenunud õnnelikumat päeva.
Täiesti rahulolevana läks ta tagasi magama...
ja ei ärganud enam kunagi.
Iga samm, mis viis Grenouille linnast eemale, tegi teda aina õnnelikumaks.
Õhk tema kohal muutus aina puhtamaks, puhtamaks, puhtamaks.
Ja viimaks sai ta vabalt hingata.
Grassesse jõudmiseks oli kaks teed.
Esimene oli läbi külade minev looklev rada...
kui samas teine läks otse üle küngaste ja mägede...
otse Provence`i välja.
Valik oli üsna lihtne.
Niisiis viis ta nina teda järjest kaugemale inimestest.
Eraklusele lähemale, kui ta kunagi olnud oli.
Grenouille vajas hetke...
uskumaks, et ta on leidnud maailmas koha...
kus lõhn on peaaegu olematu.
Olles ümbritsetud...
ainult surnud kivid lõhnaga.
Selles kohas oli midagi hirmuäratavat.
Olles eemal kõigest välisest...
oli tal viimaks võimalus nautida oma olemust.
Ja see oli imeline!
Mingiks ajaks ta peaaegu unustas juba oma plaanid ja kinnisideed.
Tõesti, ta olekski seda teinud.
Hallo.
Tema riietel oli tuhandeid lõhnu.
Liiva, kivi, sambla lõhn...
isegi nädalaid tagasi söödud vorsti lõhn.
Ainult ühte lõhna polnud:...
tema enda oma.
Esimest korda elus sai Grenouille aru...
et tal pole oma enda lõhna.
Ta taipas, et kogu oma elu...
oli ta olnud mitte keegi ja samas kõik.
See mida ta nüüd tundis oli karus, et ta unustab iseenda ära.
Ta mõtles...
et teda polegi olemas.
Järgmisel hommikul oli Grenouillel uus plaan.
Ta peab jätkama oma retke Grasse`i.
Seal saaks ta maailmale õpetada mitte ainult oma olemasolu...
vaid seda, et ta on keegi...
aga ta on eriline.
Ja selle otsusega...
näis, et lõpuks olid jumalad talle naeratanud.
Laura?
Tulen, papa.
Ma pole sind siin varem näinud.
See on mu esimene hooaeg.
Koos korjata on alati lõbusam.
Räägitakse, et sa korjad kõik, mis leiad, üles.
Idioot! Mitu korda ma olen sulle öelnud, et ära pane õisi sisse...
nagu topiksid kana?
Vaata, kuidas Grenouille seda teeb.
Vaata, kui oskuslikult ta neid käsitleb. Kogu Enflourage kunst...
on selles, et lilled sureksid aeglaselt, käitudes nendega...
nagu sa käituksid naisega. Kas te pole nõus, Druot?
Kui te ütlete nii, madam.
Sina! Jälgi kollaseid õisi.
Mul läheb rohkem aega vaja.
Tee, mis ma käsin.
Lõpeta!
Mul pole tuju.
Oled kindel?
Muidugi.
Ma ütlesin...
"Ei".
Rahulda ise ennast.
Lucien?
- Too mulle redel! - Too ise!
Lucien?
Lucien!
Lucien?
Lucien.
Tuberoosid.
Madam Arnulfi`le. On ta siin?
Tal on tegemist.
Nende keetmine näib sellise raiskamisena!
Või mida iganes te nendega teete.
Nii, mida te nendega teete?
- Kuumutame neid looma rasvas. - Milleks?
Rasv tõmbab nende lõhna endasse.
Mis siis?
Siis ma jahutan seda pumati jaoks ja...
siis filtreerin seda, enne...
Enne mida?
Enne alkoholi ja teiste essentside lisamist, et saada parfüüm.
Ära puutu midagi!
Mis seal on?
Midagi, ainult lilled.
- Võin ma vaadata? - Ei.
Mitte praegu, ma pean tööd tegema. Sa pead nüüd minema.
- Ah, jäta nüüd, las ma vaatan. - Ära puudu!
- Hommikust, madam. - Hommikust.
Miks sa selle mahuti kinni katsid?
See on eksperiment, madam, et...
et... kaitsta õisi päevavalguse eest,...
et paremini lõhna hoida.
Hästi, kui sa nii ütled.
Tulge kaasa. Ma teen teie isandale arve ära.
Et hoida paremini nende lõhna, ütled sa?
Ma ei tunne suurt midagi.
Ei. Siis kukus mu eksperiment läbi.
Vaata, et see aeg, mida sa raiskad, oleks sinu, mitte meie oma.
Palju ma maksma pean?
Et sinuga olla.
Oleneb, mida sa tahad.
Mis asi see on?
Ma valmistan parfüümi.
Heida pikali palun.
See tundub kohutav.
See on ainult looma rasv. Sinu lõhna kogumiseks.
Lood parfüümi, sõbrake?
Jäta nüüd, tunnista seda.
Sa saad mingisuguse kaifi sellest, kas pole?
Kas pole nii?
Ma naudin oma tööd.
Hoia oma käsi paigal.
Ära arvagi, et seod mu kinni.
Hoia oma käsi nii, palun.
Ma olen kohtunud elu jooksul nii mõnegi veidra mehega...
Lihtsalt... rahune!
Püha ema! Mis see on?
- Koori lihtsalt rasv maha. - Oled sa hull?
Ma ütlesin, et rahune! Sa rikud kõik ära.
Kui sa kardad, siis sa haised ja su parfüüm saab rikutud.
Mulle aitab!
Kao välja! Siin, võta oma raha!
Määrisid mu selle sitaga kokku. Kes ma sinu arvates olen? Jõulu hani?
Kao siit minema!
Kähku! Puhu need ära, ennem kui roosid ära sulavad.
- Roosid ei sula, papa. - Need sulavad.
Nüüd ma tahaks tõsta toosti meie au külalisele...
Tema kõrgeausus, Marquis de Montesquieu.
Mingu meie äri õitsvas joones!
Ma tänan teid kõige eest...
ja palun teilt luba olla esimene...
kes õnnitleb teid ilusat tütart.
Ja kinkida talle väikse sümboli minu kiindumusest.
- Ma olen rabatud, Teie Kõrgus. - Teie Kõrgus?
Ma lootsin, et me oleme nüüd palju lähedasemad.
- Mängime peitust! - Oh, jah! Aga kõik peavad mängima.
Mehed püüavad naisi.
Braavo! Braavo!
Albine, oota!
Ei!
Pane mind maha palun!
Nüüd pole kuhugi põgeneda.
Mäng on läbi, kõigile!
Laura!
On aeg sisse tulla!
Laura.
Albine! Franoise!
Laura, oled sa kaksikuid näinud?
Ei, mängu algusest alates mitte.
Albine. Franoise.
- Albine! Franoise! - Jacques, minge selles suunas.
Teie kaks tulete minuga.
Teie kõrgeausus siia poole.
Ma olen juba 10 korda käskinud sellel kretiinil need valmis panna.
Ära noki poisi kallal.
Ma löön selle kasutu roti maha!
Grenouille! Mida sa teed?
Miks pole lilleõite raamid...
- Jah, isand? - Ma mõtlen...
saad sa üldse lilleõite raamide tegemisega hakkama, Jean-Baptiste?
Muidugi, isand.
Hei, vaata!
Armas... Seal!
Liikumiskeeld? Olete te hull?
Jasmiini saab korjata ainult enne koitu. Me kõik teame seda!
See tähendab meie kauplemise hävingut!
Teie! Ja teie, ja teie!
Loodetavasti on järgmine kord see teie tütar?
Muidugi on liiklemiskeeld vajalik.
Aga me peame selle mehe kinni ka püüdma.
Ja ainus viis seda teha, on saada aru, kuidas ta mõtleb!
- Mida ta tahab! - Ma arvasin, et see on ilmne.
Kasutage oma kujutlusvõimet!
Ja kui ma ütleks teile, et kõik peale prostituudi...
läksid hauda süütust kaotamata?
- Kuidas te teate? - Koroner lahkas igat tüdrukut.
Nad kõik olid neitsid.
Loodetavasti järgmist korda enam ei tule...
kui me paneme liikumiskeelu ja läheme mitte millegi eest pankrotti.
Nii me ootame kuni ta tapab... Kuus? Seitse? Kaheksa?
Liikumiskeeld! Minge kõik tagasi oma kodudesse!
- Mis toimub? - Liikumiskeeld. Minge tagasi oma koju.
Härrased! Härrased!
Me peame vaatama näkku tõsiasjale, et meie politsei on selles asjas abitu.
- Teen ettepaneku Pariisist abi paluda. - Pariis pole targem, kui meie.
Arreteerige iga mustlane ja kerjus! Ja iga mees, kel pole naist ja peret!
Kuulake!
Me peame panema ennast selle mehe pähe.
Kõik tema ohvrid on eriti ilusad.
Me teame, et ta ei taha nende süütusi.
Nii, see näitab mulle, et see ongi ilu...
mida ta tahab. See on nagu...
ta püüaks midagi koguda.
Tal on kollektsionääri ambitsioonid.
- Mida ta kogub? - Nende juuksed?
Käi välja! Käi välja!
Kes iganes see ka on...
ma kardan, et ta ei lõpeta tapmist enne kui ta kollektsioon täis on.
Võtke! Järgmine!
Teie ka!
Monsenjöör?
See mees... see mees on deemon!
Fantoom, kelle vastu inimese mõistusega ei saa!
Nüüd ma nõuan, et me kutsuks oma piiskopi teda välja ajama!
Mis kasu sellest oleks?
Kas te ei usu meie Püha Ema kiriku jõudu?
Asi pole usus! Me otsime mõrvarit!
Ja me peame tema püüdmiseks kasutama meile jumala poolt antud mõistust.
Ma ütlen, kuni me ei alluta teda meie kirikule...
need tapmised ei lõppe.
Grasse kodanikud...
käesolevaga teatame me, et see mõrvar...
on deemon meie seast.
Tõmmates kaela endale välja heitmise karistuse!
See kõlvatu koletis pole mitte ainult röövinud meilt meie tütreid,...
selle linna noori ja kauneid õisi,...
vaid on nende metsikute tegudega viinud meie kauplemise...
meie elatise, meie elu,...
igavesse pimedusse!
See pärast teatame, et see vastik rästik,...
see alatu karbunkul, see kirjeldamatu kurjus meie keskel...
saab pühalikult välja aetud meie Pühalt Maalt,...
välja heidetud meie Püha Ema Kiriku kogudusest...
kui saatana õpilane.
Hingede tapja...
Eest ära! Eest ära!
usurüvetaja...
nekromaan, diabolist, nõiduja...
neetud ketser!
Oh, Jumal! Oma kõige armulisema hinge juures,...
saada piksenooled tema pea kohale!
Ja põlegu ta kondid põrgus! Aamen!
Mu Jumal! Mu jumal!
See on ime!
Ta on kätte saadud! Ta on kätte saadud!
Mu Issand, põrguline on kätte saadud.
Grenoble linnas. Ta tunnistas kõik üles.
Ta tunnistas kõik üles!
Halleluuja! Halleluuja!
Jumal olgu tänatud. Ja me täname teda meie palvete kuulamise...
ja nendele vastamise eest. Aamen!
Aamen! Aamen!
Lugege lihtsalt seda raporti. See ei saa olla see sama mees.
Ta tunnistas kõik üles, kaasa arvatud Grasse mõrvad.
Jah, peale piinamist.
Vaadake siia!
Ta tunnistab, et kägistas oma ohvrid...
kiskudes neilt juuksed välja ja vigastades neid.
Grasse tüdrukud tapeti ühe lihtsa löögiga kuklasse.
Nende juuksed olid hoolikalt ära lõigatud. Ja kellegi kallal poldud vägivalda kasutatud.
Antoine...
meil kõigil on hea meel, et see läbi on.
Lase sel minna.
- Papa, mis viga? - Me läheme nüüd koju!
- Aga miks? Mul on lõbus! - Ära vaidle vastu!
Lõpeta! Ma olen täiskasvanud...
Laura!
Eest ära!
Laura!
- Laura! - Papa!
Anna andeks.
Ma tean, et sa pead mind väga rumalaks meheks.
Aga püüa aru saada.
- Sa oled kõik, mis mul jäänud on. - Sa ei pea selgitama, papa.
- Kui midagi peaks sinuga juhtuma... - Ma tean.
Aga sa pead lõpetama selle kogu aeg muretsemise.
Ilusaid unenägusid mu kallis.
Ilusaid unenägusid papa.
Laura!
Papa, mis viga?
Kas sa tegid akna lahti?
Ei. Mis siis?
Vii see kirjalik teade kähku Marquis de Montesquieu`le.
Marie, kähku!
Hoidke põhja poolsele teele, mägedesse.
- Kas monsenjöör Richis lahkus? - Jah.
Kuhu poole?
Põhja.
- Olete kindel, et see polnud lõuna? - Ma nägin neid oma silmaga!
Mida te teada tahate?
Ma ütlesin, et põhja, põhja!
Grenouille?
Grenouille!
Armas Jumal!
- Tere päevast, monsenjöör. - Tere päevast.
Kas teil peatub keegi veel siin?
Ei, monsenjöör.
Siis ma tahaks ööks võtta kõik teie toad.
Meeleldi, monsenjöör.
Ja hommikul, valgeks minnes, soovime me minna parvega Iles de Lourins`i.
- See on ära kuivanud, välja arvatud paar.. - Ma tean seda.
Olgu peale, monsenjöör.
Üks parimaid tube, mademoiselle.
Koos oivalise vaatega merele.
Üks hetk.
Väga hästi.
- Kas teil on selle kõrval tuba? - Jah, aga selle vaade ei ole võrreldav...
Meid ei huvita vaade.
Oh, mu jumal...
Monsenjöör.
Papa, räägi palun mulle, mis toimub.
Sa pole päev läbi sõnagi öelnud.
Milleks see salatsemine?
Eile öösel nägin ma unes, et sa oled surnud...
mõrvatud, nagu kõik need teised tüdrukud.
Tõde on see, et ma olen mures, et see mõrvar on endiselt kuskil siin.
Kõik ohvrid olid noored ja ilusad ja kes oleks sinust veel ilusam, Laura?
Mis iganes hull plaan tal on, see ei lõppe ilma sinuta.
Ma kirjutasin markiile, et võtan vastu tema abieluettepanekut sinu huvides...
ja palun selle ära korraldada nii kiiresti kui võimalik.
Seniks jääd sa kloostrisse varjule.
- Ja kõik sellepärast, et sul oli halb uni? - Ma olen teinud oma otsuse.
- Aga ma ei tea, kas ma teda üldse armastan! - Ma kardan, et see olukord ei jäta meile võimalust.
- Papa! - See on kokku lepitud, Laura.
Püsti!
Käed üles!
Miks sa tapsid mu tütre?
Miks?
Mul läks teda vaja.
Miks sa tapsid mu tütre?
Ma lihtsalt...
vajasin teda.
Olgu peale.
Aga pea meeles seda, et...
ma vaatan sind...
kui sa ristil lamad...
ja 12 hoopi purustavad su jäsemed.
Kui rahvas on lõpuks väsinud su karjetest ja nad longivad kodu poole...
ronin ma läbi su vere üles...
ja istun sinu kõrvale.
Ma vaatan sügavalt sinu silmadesse...
ja tilk tilga haaval...
niristan ma oma tülgastust neisse...
nagu põletavat hapet...
kuni...
lõpuks...
sa kõnged.
Mis sa arvad, mis temaga tehakse?
Ilmselt murravad nad raud vardaga iga luu ta kehas.
Vaadake, sealt ta tuleb!
Võtke vangilt ahelad ära.
Aitab.
Tooge ta tapalavale.
Mis see on?
Kas ta tuleb? Mis ta nimi on?
See mees on süütu.
- Tema seda küll ei teinud. See on võimatu! - Ta on süütu!
Ta on süütu!
See pole mingi mees! See on ingel!
Sa ei saa mind lollitada!
Andesta mulle!
Mu poeg!
Grasse inimesed ärkasid kohutava pohmelliga.
Paljude jaoks oli see nii suur kogemus, täiesti seletamatu...
ja nende moraaliga täiesti vastuolus, et nad kustutasid selle oma mälust.
Linna konsul kutsus pärastlõunaks kokku istungi.
Ja politsei leitnandile anti käsk alustada koheselt uut mõrvade uurimist.
Järgmisel päeval arreteeriti Dominique Druot.
Kuna tema tagahoovist leiti kõikide ohvrite riided ja juuksed.
Peale 14 tunnist piinamist tunnistas Druot kõik üles.
Koos sellega oli asi lõpetatud.
Selleks ajaks oli Grenouille juba poolel teel tagasi Pariisi.
Tal oli veel piisavalt alles parfüümi, et allutada kogu maailm, kui ta nii tahaks.
Ta võinuks minna Versaillesse ja kuningas oleks suudelnud tema jalgu.
Ta oleks võinud kirjutada paavstile lõhnastatud kirja ja ilmutada end uue Lunastajana.
Ta oleks võinud teha seda kõike ja rohkemgi veel, kui ta oleks tahtnud.
Ta omas suuremat jõudu kui raha, terror või surm.
Nähtamatu võim kontrollida inimkonna armastust.
Seal oli üks asi, mida parfüüm ei teinud.
See ei muutnud teda inimeseks, kes oleks armastanud ja olnud armastatud nagu teised.
Nii ta mõtles, et käigu põrgu see ja kogu maailm.
Koos parfüümiga, koos tema endaga.
25. juunil 1766 kella 11 paiku öösel...
sisenes Grenouille linna läbi port-de-Leonesi.
Ja nagu uneskõndijal, viis tema haistmismeel ta kohta, kus ta sündis.
Ingel!
Ma armastan sind!
Vähese aja jooksul oli Jean-Baptiste Grenouille muutnud maailma nägu.
Kui nad olid lõpetanud, siis nad tundsid neitsilikku õnne õhetust.
Esimest korda oma elus uskusid nad, et olid teinud midagi...
puhtast armastusest.
Hei, siia!
Vaadake!
Viime need ära.
Sa võid neid kanda. 830