TRANSPOTER
2
Oprostite, molim vas. Možete li mi pomoći?
Guma mi je... -Žao mi je. Imam sastanak. Ne volim kasniti.
Bi li radije kasnio ili umro?
Ne želiš to činiti. -Izađi iz auta.
To, dečki! Hajde, ljudi!
Polako. Auto je nov novcat. -Nema frke. Sve je pod kontrolom. -Idemo!
Roditelji ti znaju u kakvu se društvu krećeš? -Zaveži! -Što je? -Ne pali.
Kodiran je. -Reci kod. -Nažalost, ne mogu.
Nažalost, izvući ćemo ga batinama iz tebe. Izlazi, crnjo!
Što imaš za mene, stari? Što? -Izmlatit ću te ko vola! -Hajde, mali!
Stanite!
Upravo je izašlo iz kemijske čistionice.
Ruke uvis!
Ne miči se ili ću te ustrijeliti. -Nemaš li kakvu domaću zadaću?
Idi je radije napravi. -Dobro. Oprostite.
Kasnim.
Hej, hej!
Igra, igra, igra! -Koje je prvo pravilo kad čovjeku ulaziš u auto?
Poštuješ li mu auto, on će tebe.
Drugo pravilo? -Pozdravi čovjeka. Dobar dan, Frank.
Dobar dan, Jack. -Može li sad igra?
Očekivao sam da si izmoren od škole. -Samo se bojiš poraza.
Bojim se da ćeš biti premoren za zadaću. -Petak je. Nemam je.
Ako je tako, igra. -To! -Ali prije toga, koje je treće pravilo auta?
Dobro.
Pet bodova: Bijel sam i okrugao, no nisam uvijek uokolo.
Teniska loptica. -One su žute.
Četiri boda: Katkad mi je glava cijela, katkad polovina ili četvrtina.
Štruca kruha? -Ne.
Tri boda: Katkad svijetlim, katkad ne, a katkad oboje.
Znam! Žarulja! -Ne. -Pizza! -Ne.
Audrey, ne bježi od mene. -Samo želim... -Moram dovršiti razgovor.
Samo želim... -Još samo dvije minute. Kamo će on?
Gledaj me. Posljednja pitalica za sve bodove.
Svi žele kročiti po meni, no rijetki su sretnici uspjeli.
Uzmi si dovoljno vremena.
Zdravo, mali! -Mama, igra! Razmišljam. -Oprosti.
Frank, kako si? -Dobro, gđo Billings.
Može li mama igrati sa mnom? -Ne znam. Nije po pravilima. -Ma daj.
Čemu pravila ako ih ne prilagodimo?
Dobro. Samo ovaj put. -To!
U redu. Da čujem tragove. -Okrugao, no nije uvijek uokolo.
Ili svijetli ili ne ili oboje.
Svi žele kročiti po njemu, no rijetki su sretnici uspjeli.
Ta je baš teška. -Nego što.
Mjesec! -Točno. -Hura!
Bravo! U redu, dođi. -Do ponedjeljka. -Zdravo, hvala!
Grickalice jedi u kuhinji.
Baš se zbližio s tobom ovaj mjesec, otkad si kod nas. -Također.
Šteta što ne možeš ostati kad se Tony vrati.
To je samo usluga. Ne radim ovakve poslove.
Mislila sam da si profesionalni vozač.
Za drukčije vrste vožnji.
No svima ćeš nam nedostajati kad odeš.
I... Hvala ti na ovome što si učinio -Na čemu?
Što si okrenuo auto da Jack ne vidi našu svađu.
Doista znaš s djecom, zar ne? -Znam što su svađe.
Nije vidio Jacka mjesecima.
I kad se vrati, samo mi nabraja u čemu griješim.
Rastavljeni smo već godinu dana pa bi čovjek pomislio...
Oprosti Ne moraš to slušati.
U redu je.
Ako vas to tješi, mislim da sjajno odgajate Jacka.
Hvala ti. -Ako ikad mogu pomoći... Ako me ikad zatrebate...
Baš lijepo od tebe, Frank. Možda ću to i morati iskoristiti.
Zaboravila sam. Trebam odvesti Jacka na sistematski pregled,
no organiziram mu zabavu, iako mu je rođendan tek idući tjedan.
Budući da mu je tata ovdje...
Dok ukrašavam i dočekujem mu prijatelje,
možeš li ga možda... -Odvest ću ga.
Žao mi je što ti smetam preko vikenda.
Samo poslije moram po prijatelja u zračnu luku.
Lijepo. -Što? -Dečki iz osiguranja kažu da si pomalo samotnjak.
Pa je lijepo čuti da imaš prijatelje. -Nije mi baš prijatelj.
On je Francuz.
Nazvat ću te poslije.
Audrey, htio bih dovršiti naš razgovor.
Ako ti što iskrsne, imaš broj mog mobitela.
Ništa neće iskrsnuti, gđo Billings. -Audrey.
Audrey.
Halo? -Potvrđujem za sutra. U devet sati.
Sutra u devet. No vozit će ga vozač, a ne majka. -Još bolje.
Vasily.
Je li stabilan? -Jest, stabilan je. -A protuotrov?
Vidimo se sutra, gospodo.
Šest južnoameričkih ministara za suzbijanje droge u Miamiju...
Da, Martin, Frank. Palmetto 1156. Čekam brzu dostavu.
To ste mi rekli prije 45 minuta.
Ne. Ne trebam ništa drugo. Samo mi donesite pizzu.
To neću platiti. -Zdravo.
Zdravo.
Dakle, srednja bez mozzarelle... -Trenutak.
S dodatnim maslinama i inćunima, što iznosi 11,95 $.
Nadam se da ste gladni. -Nemate pojma koliko.
Ispričavam se na kašnjenju, gospodine.
Gđo Billings...
Ne, ne. Audrey.
Što to radite? -A čemu ti ovo sliči?
Pili ste? -Malo.
Rekao si, ako išta zatrebam...
Ne mogu. -Zašto? Zbog toga tko sam?
Zbog toga tko sam ja.
Osjećam se tako izgubljeno, tako zbunjeno.
A tko se ne osjeća tako?
Hvala ti, Frank.
Za vrijeme... I za poštovanje.
Mislim da mi je to najviše trebalo.
Pozdrav.
Hoću li dobiti injekciju? -Ne znam.
Isuse! Još ne radimo. -Hitno je. Moram smjesta liječniku.
Aha. Dr. Koblin, možete li doći? Imamo problem.
Napišite zdravstvene probleme. -Zapravo, oni nisu zdravstveni.
Oni su psihološki. -Da, Laura? U čemu je problem?
U meni.
Mrzim injekcije.
Prvo, i ne znaš hoćeš li je uopće dobiti.
Čemu se uzrujavati zbog nečega što se možda i ne dogodi?
Dobru vijest. -Liječnik kaže da sam izliječena.
Frank, jako boli. -Neću dopustiti da te zbog ikoga jako boli -Obećavaš?
Znaš li moje četvrto pravilo? Nikada ne obećavaj što ne možeš ispuniti.
Dođi.
Zatvori vrata.
Dođi.
Izvolite? -Jack Billings treba dr. Koblina. -Žao mi je. Bolestan je.
Zamjenjuje ga dr. Tyberg. -Ja volim dr. Koblina.
Ne brini se. Dr. Tyberg je vrlo drag. Odvedite ga u sobu tri.
Gdje je gđa Laura? -Tko? -Stojite za njezinim pultom. -A ta gđa Laura.
I ona je bolesna. Hara gripa. Hajde. Doktor je danas vrlo zaposlen.
Hajde. Bit će začas gotovo.
Hej! Ja sam dr... Tyberg.
Ne mogu li pričekati svog liječnika?
Nažalost, pozvali su ga zbog hitnog slučaja.
Sestra je rekla da ima gripu. -To je taj slučaj.
Vrlo se brzo zarazio gripom.
Što prije počnemo, prije ćemo završiti.
Dođi. Pokazat ću ti nešto sjajno.
Žao mi je. Privatnost liječnika i pacijenata u sobama.
Možete čekati na recepciji, popiti čašu vode ili...
Hej, vjerujte mi.
Ja sam liječnik. O, zvoni mobitel.
Da? -Allo, Allo! Frank, stigao sam.
Uranio si. -Imali smo izvrstan vjetar u leđa.
Dobio sam dva sata godišnjeg samo tako.
Odsad jedino tako letim, Frank. Vjetar u leđa ili ništa.
Drago mi je što si stigao.
Halo? Žao mi je. Dr. Dunietz danas nije ovdje. Nazovite u ponedjeljak.
Inspektore, malo sam zauzet. Možeš li uzeti taksi? Znaš adresu?
O, hvala. Čuo sam da je ovdje riba izvanredna.
Mogu spraviti riblju juhu. Voliš je, Frank? Zar ne?
Moram ići.
Frank! -Možda je ipak bolje pričekati da se vrati njegov liječnik.
Vrlo je važno da ga cijepimo. -Sigurno.
No tjedan dana neće mnogo promijeniti. -Ne, to ćemo odmah!
Samo nastavi dalje, Jack!
Pogledaj me. Pogledaj me.
Sjećaš se mog obećanja? -Da.
To sam ja! -Izlazi!
Frank.
Sranje.
Pacijent ne surađuje. Pripremite vozilo.
Trči! Hajde, požuri se!
Ne brini se. Sve će biti u redu.
Ni makac! Baci oružje! -Dolje! -Baci pištolje na tlo!
Da? -Pobjegli su.
(Majku mu!) -Plan B?
Da, plan B.
O, stigao si. -Aha.
Što je to? -Jackov rođendanski dar.
Bejzbolska uniforma, kopačke, rukavice i palica.
Njegov omiljeni sport. -Bio je. Lani.
Sad igra nogomet i jako je dobar. Trebao bi ga koji put vidjeti. -Halo?
G. i gđo Billings, dolaze! -Sakrijte se! Svi se sakrijte!
Da? -Dobro jutro, g. vozaču.
Tko je to? -Pogledajte u retrovizor pa ćete vidjeti.
Znam što mislite. Neprobojno staklo.
Recite, na temelju svog iskustva,
koje sudeći po maloj predstavi u ordinaciji
uvelike nadilazi vožnju djece do škole i natrag,
može li neprobojno staklo zaustaviti protuoklopni .7,62? -Zašto si stao?
Ne trudite se tražiti. Dalje su od sto metara. -Frank, javi se.
Ništa od toga ne bi bilo nužno da niste pokvarili plan.
Zato evo kako da to ispravite.
Netko će se pojaviti za nekoliko sekunda.
Pustite je unutra.
Vozaču.
Dobar dečko.
Zdravo!
Ne odvezuj ga.
Osobno, mrzim djecu. Ne znam kako na to gledaš.
No želiš li ih ikad imati, ne miči se, osim ako ti ne kažem.
Sad si u njezinim rukama. Mogu biti vrlo nježne, no i paklene. Vjeruj mi.
Vjeruj mu. A sad vozi!
Skreni ulijevo! Rekla sam, ulijevo!
Nastavimo li po tvom, uhvatit će nas koliko god skretali.
Po mom neće biti stradalih. -Gdje je tu zabava? -Ostavimo je za poslije.
Hej, pazi!
Nije loše. -Nije li te majka učila da zahvališ? -Jest.
Pokušala je i grozno podbacila.
Mislim da smo im pobjegli. -Promisli opet.
Misao je dovršena. Idemo.
Kako ga ne možete pronaći?!
Jedan čovjek u jednom autu! On je običan vozač! -Ne baš, gospodine.
Mislimo da je možda umiješan. -Nemoguće.
Otkud ti znaš? Radi tu mjesec dana. Možda je to planirao od početka.
Ne bi ni zamijetila. -A ti tako dobro poznaješ ljude! -Njegov dosje.
Bivši član elitnih postrojbi. Vođa komandosa 5 g.
Izvježban za traganje i uništenje. Upadi u Libanon, Siriju, Sudan.
Lovac je. -Briga me za njegove vještine i podrijetlo.
Ovo nije ratna zona, nego američki grad!
Gdje mi je sin?!
Posljednja postaja. Svi van.
Poseban si tip.
U drugo vrijeme i na drugome mjestu ti i ja, dušo...
Kakve bismo užitke iskusili.
Ljepoto.
Frank.
Frank!
Frank! -Nisi baš ovo očekivao kad si jutros došao na posao... Frank?
Prolazi li to pod britkost u ovakvu društvu?
Prijatelju, u ovakvu društvu ona nije preduvjet za posao.
Brutalnost, da. Sposobnost zadavanja boli, itekako.
Psihotični nedostatak morala i slijepa poslušnost.
Sve je to potrebno. Ali ne i britkost.
Kako je bilo? -Zabavno. -To je tek početak, ljubavi.
O čemu je sve ovdje riječ? -Pravodobno pitanje. Max.
Ispričavam se.
Halo? -Uključite zvučnik da ne morate ponavljati upute.
Za dva sata skupite 5 000 000 $ u stoticama bez serijskih brojeva
i odnesite ih u vodootpornom kovčegu u park Bay Front. Osobno.
Na pijesku će biti plavi Chrysler. Stavite kovčeg u prtljažnik.
Ne znam mogu li skupiti toliko za dva sata. -Molim vas. Čitam novine.
Na dan imenovanja neto imovina premašivala vam je sto milijuna
pa vas to neće ni okrznuti.
Kakvo jamstvo imam da mi nećete nauditi sinu?
Jamstvo? Nisam trgovac automobilima.
Neka vas šarmantan naglasak i besprijekorna sintaksa ne zavaraju.
Živim u džungli, a ondje jedeš ili te pojedu.
No u duhu poslovanja, evo vam jamstva.
Ne stigne li novac do roka, za deset minuta šaljem prst.
Za 20 minuta ruku. Za 30 stopalo.
Zvuči kao da je dogovor postignut. Zar ne, g. Billings? -Postignut je.
Molim vas, možemo li razgovarati sa sinom?
Mama! Mama!
Imate dva sata, g. Billings. Počevši od sada.
Jeffe, vrati mi sina! -Dobro. Dobro.
Frank, obećao si da nećeš dati da mi netko naudi! Obećao si!
Ne daji obećanja koja ne možeš ispuniti, prijatelju. -Ne dajem ih.
To je jedno od mojih pravila. -Ajme. Bravo!
Čovjek koji živi svoj život prema pravilima.
No u mom se svijetu pravila krše. -Ne i u mojem.
Ovaj put ćeš morati učiniti iznimku. Odlazi.
(Molim te!)
Idite. -Hej, vozaču!
Ne, čekaj. Nije loše da se malo udaljimo.
(Idemo!)
Sad!
U redu.
Čekajte. -Hvatamo signal.
Halo? -Ja sam. -Hvatamo nešto, gospodo.
Prokleti gade! -Nemam ništa s tim. -Samo ogrebotina ili vlas manje i...
Dajte mi odgovorne. -Frank. Šerif Stappleton.
Djelujte brzo. Tri čamca. Gliseri. -Samo reci gdje si.
Pošaljite avion nad obalne kanale. Na sjever. -Gdje si? -Reci gdje si!
Halo, Frank?! -Imamo ga!
Allo? -Tarconi, ja sam. Izlazi iz kuće.
Ma ne. Upravo pečem biskvite.
Tarconi, zaboravi ih i samo izađi.
A kamo ću? -Bilo kamo. Idi na plažu.
O, plaža. Poznata plaža u Miamiju. Moj san.
Baš bih volio otići na plažu.
Možda ipak ne.
Ni makac! Tko si, dovraga, ti?
Kuhar.
Ma to je pogreška. Grozna pogreška.
Zašto se jednostavno ne bismo svi slagali? Zašto?
Halo? -Frank je. Ne prekidaj. Glumi da je netko drugi.
Zdravo, Susan.
Ne. Ma motam se po kući. -Nisam ja, Audrey.
Uperila je pištolj u Jacka. Nisam imao izbora. -Da. Vidjela sam.
Što znaš? -Nije samo otmica.
Zatražili su otkupninu. -Liječnici su bili lažni.
Htjeli su mu dati injekciju. Kada sam ih prekinuo...
Audrey, obećao sam Jacku da neću dopustiti da mu naude.
Neću prekršiti to obećanje. -Frank -Zvat ću te opet.
Audrey.
Je li sve u redu? -Prilično glupo pitanje u ovom trenutku! Zar ne?
U redu. Ponovite mi, inspektore Tarconi.
Zašto se odmah niste predstavili kao policajac?
Bio sam zatečen učinkovitošću vaše operacije
i istančanošću vaše opreme.
Znate, radim u malom uredu u malom gradu.
Imamo samo male zločine.
Priznajem, bio sam malo nesiguran. -Frank i vi ste prijatelji? -Prijatelji?
Ne bih baš to rekao. Poznajem ga. U kontaktu smo.
Dugo ste u kontaktu? -Ne baš dugo.
Ali kuhali ste u njegovoj kući! -Francuz sam! -Pa?
Ne moramo se dugo poznavati da bismo kuhali. Tako probijamo led.
Na primjer, vi. Ovaj sendvič i kava koje ste mi velikodušno ponudili...
Ispričavam se, no nisu baš ukusni.
Znam. Očajni su. Ali kakve to veze ima? -Imate li kuhinju?
Odmaknite se.
Ne miči se! Smithe!
Odloži to.
Ovuda.
Isuse! Što se dogodilo? -Mi ćemo vam pomoći.
Samo polako. -Sam ću.
Sigurni ste da ovo nije opasno? -Osvrnite se. Čuvamo vas.
Kao što je govorila moja majka: Obrok ograničava jedino mašta.
Creme brulée et croque. -Brulée? -Da. -Cock (penis)? -Croque.
Oui? -Gdje si? -Kuham. -Kuhaš?
Možeš li razgovarati? -Mi o vuku... Moja majka.
Mama! -Molim vas, možete li... Hvala.
(Da, mama. Vrlo sam dobro putovao.)
(Da. Uistinu dobro. Hvala. O, da. Krasan je grad. Da.)
Smijem li pitati za koga kuhaš? -Za savezne šerife.
Kad su našli moju značku, vrlo su mi ljubazno ponudili kavu i sendvič.
Ne bi vjerovao što im sve prolazi pod hranu.
Ali popravljam situaciju. Dok čekaju poziv i potvrdu mog šefa.
Dakako, to bi moglo potrajati. Nikada nije ondje.
Štogod o meni? -Da. Veoma ih zanimaš.
Žele znati gdje si.
A gdje si? -Nigdje zadugo. Pričekaj.
Imaš li pristup računalu?
Lakši nego nečemu pristojnom za jelo.
O, zgodan momak. Tko je on? -To i ja trebam doznati.
Imaju li identifikacijski program? -Oprosti. Drukčiji je sustav.
Kod kuće je uvijek jedno računalo na nas desetero. I...
Što ima novo kod tebe, Frank? -Ma složena je to priča.
Dakle, u govnima si? -Moglo bi se tako reći.
Drugim riječima, u svom prirodnom stanju. Voila!
Ruski virolog s doktoratom
Državnog laboratorija za biološko ratovanje iz Sibira.
Imaš li adresu? -Miami, Park West, Ulica King 11.
Što to radite?! -Hvatam autobus.
Hajde!
Što to radiš, vozaču? Nisi tako dobar na vodi, ha?
Pustite me unutra!
U redu. -Ispričaj mi o liječničkoj ordinaciji. -Kakvoj?
Onoj u kojoj si ovime htio ubosti dijete. Želiš li mi reći?
Znaš li što si učinio?
Znaš li što si učinio?! -Očito nešto što ti neće pogodovati zdravlju.
A samo sam to i trebao doznati. Ugodan ti život.
Ono što je ostalo od njega.
Hej, onuda! Onuda!
Straža bazi. Otkupnina je i dalje ondje. -Hvala.
Nisu uzeli otkupninu. -Što to znači? -Još ništa.
A što ako nije samo otmica? -Radio sam na 15 otmica u 2 g.
I bez otkupnine će mi vratiti sina? -Audrey.
Nemoj ovo dodatno komplicirati. -Ne kompliciram, Jeffersone.
To je zbog tvog posla. -Kakve veze s ovime ima moj posao? -Itekakve.
Zar ne shvaćaš? Otkad si poznat, mi smo postali mete.
I što god itko od vas mislio, Frank jedini nastoji vratiti Jacka! -Frank?
Vozač? -Razgovarali ste s F. Martinom, a niste rekli? -Zašto?
Jer je posljednji vidio Jacka živog!
Pronašli smo dječaka!
Ugasio se. Pregorio je tvrdi disk. -Zamijenite ga! -Odmah.
Koliko će to trajati?! -Žurimo se koliko možemo.
Može se ugušiti! -Ostanite mirni. -To mi je sin!
Pusti da rade. -Zar ćeš sjediti prekriženih ruku?!
Audrey, to su stručnjaci! -Svi su stručnjaci! Dosta mi vas je svih!
Audrey!
Mama!
Jack!
Jesi li dobro? -Jesam.
Evo me, maleni.
Dišite. Hajde, dišite.
Pravi si vrag. -Da bar.
Tipove! -Sranje! -Nemoj! -Sranje!
Dimitri! Usrao sam se od straha!
Gdje je Sonovich? -U komori. -Trebam ga. -Neće dugo.
Trebam ga smjesta! -Sjedni!
Slušaj Panasonic. Rock-glazba. Dobra je.
Što je to bilo? -Ne znam.
Sranje!
Otkud ti tu? -Trebam protuotrov. Vozač mi je ubrizgao virus. Gle.
Dimitri, otkud njemu virus? -Onaj što nam je ostao u ordinaciji.
Molim te. Trebam protuotrov. Bolestan sam. -Smiri se. Nisi.
Imaš četiri sata do djelovanja virusa. Znaš to. I ti si ga stvarao.
Otvori hladnjak. -Kažem ti... -Otvori hladnjak!
(Oprosti.) Otvori hladnjak.
Otvori hladnjak!
Polica osiguranja. Koliko ga imaš? -Dvije doze. Za Tipova i mene.
Tipovljeva je polica poništena. Jedna je za mene.
I želim je odmah. Hajde. Hajde!
Učinimo to!
Nemojmo. -Tko si ti? -Vozač.
Ima dovoljno za obojicu. -Ne treba ti. -Ali ubrizgao si mi! -Vodu.
Nisam bolestan? -Nisi.
Voda? -Voda.
Prokleti gade!
Fino. Problem je riješen. Po doza za nas obojicu.
Nije za nas. -Aha. Jedna za tebe, jedna za dijete.
Tvoja je odanost dirljiva. -Strpljenje mi je pri kraju.
(Kako boli!) -Ispričaj mi o virusu. -Dobro.
Što želiš znati? -Sve. Prvo, što je to?
Rekombinantna retroimuna dvojno polimorfna tekućina.
Dijete će umrijeti. Svi u koje izdahne također. I tad je gotovo.
Kako to misliš? -Virus je stvaran da bude inertan nakon 24 sata.
Hvala na lekciji.
A sad mi daj epruvete. -Doista želiš glumiti superjunaka, je li? Pa...
Pogledajmo možeš li letjeti!
Jeste li dobro? -Dobro sam.
Nemate razloga za brigu. Obična virusna infekcija te proživljeni stres.
Trebala bi proći za dan-dva.
Dao sam mu nešto da lakše zaspi. Zovite bude li problema.
Hvala vam. -Hvala, doktore.
Znaš, Audrey... Sve ovo...
Natjeralo me da shvatim kakva sam budala bio.
S Jackom.
I s tobom.
Jesi li dobro? -G. Billings, kasnimo.
Dolazim odmah. Htio bih svratiti nakon konferencije da vidim Jacka.
I da vidim tebe.
Dobro. Vidimo se uskoro.
Tu su ako ti ustrebaju.
Jeste li dobro, gospođo? -Dobro sam.
Halo? -Ja sam.
Jeste li dobro? -Idi u svoju sobu. -Hej, Susan. Kako si?
Sama sam. Gdje si, Frank?
Okreni se.
Pogriješio si. Bila je otmica. Jack je dobro.
Zaražen je smrtonosnim virusom. Umrijet će svi koji mu se približe.
Što mi to govoriš?
Govoriš li mi da će mi sin umrijeti? -Ne, neće.
Nakon inkubacije prenosi se zrakom
pa se zaraze svi koji ga udahnu.
Sin ti je bio oružje. Meta im je njegov otac. -Jefferson?
Ali zašto? -Radi konferencije. To je jedino logično.
Sve zapadne agencije za suzbijane droge u istoj sobi.
Jedan izdah tvog muža i svi u prostoriji umiru.
Nemoj, molim te.
Moraš mi vjerovati, Audrey.
Možeš li do njega?
Što ćeš učiniti? -Pronaći odgovornog tipa.
On ima još ovoga. Za tebe i sve ostale.
Za tebe, sada.
Imamo gosta.
Goriš. -Dobro sam.
Moraš ići. Idi.
Ne miči se!
Je li došao guverner? -Svi će doći.
Guverner, izaslanstva iz cijeloga svijeta...
Samo trenutak. Halo? -Jeffersone, ne smiješ na konferenciju.
Je li sve u redu? -Jacka su zarazili smrtonosnim virusom.
Ne čujem. Unutra sam... -Imam ga ja, a i ti.
Ne čujem te. -Žele zaraziti sve na konferenciji.
Morat ću ti se javiti poslije. -Jeffe!
G. Billings, jeste li dobro?
Jesam. Idemo. -Siguran si? -Da. Hajde.
Allo? -Još si vladin gost? -Dali su mi smještaj s pet zvjezdica.
Da pogodim. Trebaš moju pomoć. -Jesi li u blizini računala?
Gotovo da mi služi kao jastuk.
I gdje da počnem? -Ne znam. Nemam ništa.
Moj omiljeni tip istrage.
Da vidimo.
Htio bih vam predstaviti svoje izaslanike.
Diši. Tako. Diši, prijatelju. Diši.
Sutra, kad se riješimo tih gadova i trajno uklonimo njihove sporazume,
znaš li što će nam biti najveća briga? -Što? -Brojenje novca.
Jedva čekam sutra. -Joj, joj!
Tebi je to lakše.
Aha. Gianni Chellini.
Plaćenik bilo koga tko traži nevolje. Crvene brigade, Svjetleće staze...
Netko pristupa bazi podataka s 15. kata.
To je Gonzalez. Ali on je na godišnjem.
Organizirao je i otmicu ministara OPEC-a u Ženevi.
To je bio fino odrađen posao.
Daj mi adresu. -Miami, East Highland, Pelican Drive 26 900.
Pronašli smo auto. -Sjajan si murjak, Tarconi.
Hvala na komplimentu. A sada idem natrag spavati.
Možda ipak ne.
(Budalo jedna!) Miči se s puta, čovječe! -Pomakni se.
Hoću. Svakako.
Ovo mi je već drugi taksi. Oštetiš li ga, ostajem bez posla, kuće i žene.
Mama? -Ha?
Dušo. Osjećaš li se bolje? -Malo.
Pokušaj opet zaspati. Može?
Gospođo, jeste li dobro?
Jeffersone? Jeffersone, jesi li dobro?
Dobro. Učini to.
Što to radiš? -Sinoć sam nešto razmišljao.
Kako sigurno transportirati protuotrov?
Trebamo nešto što ne puca, što ne mogu ukrasti, što je posve sigurno.
Mene.
Dojmljivo. Odjeni se.
Zaustavite ga.
To su ti prijatelji? -Ne još.
Kamo su otišli? -U garažu.
Nemam više streljiva. -Ni ja. -Isto. -Gdje su patrone? -U garaži.
Pregledajte kuću! Brže, brže!
Pustite streljivo! Drž'te ga!
Što hoćeš da radim? -Ne gasi taksimetar.
Pozdrav! Ne brini se, dušo. Sad si na sigurnome. Jesi. Tako si lijep.
Podsjećaš me na moju žutu brujalicu.
Ne miči se.
O, g. vozaču. -Pretvorit ću te u prah.
Onda bi po podu iskrvarilo ono po što si došao. Ne želiš to, zar ne?
Ne nakon što si se tako trudio da dođeš do protuotrova.
Dobro promotri, Frank Martine.
Ja sam lijek za tvoju bolest. Jedini lijek za tu bolest.
Ja sam protuotrov.
No dobar pokušaj. Impresioniran sam. Podcijenio sam te.
Ovo ne bi dokučio običan vozač. -Nisam još sve dokučio.
Možda ti mogu pomoći. Koji ti dio, kako vi ono kažete, nije bistar? -Ti.
Zašto? -Ali to je lako. Poslovni sporazum. Kratko i jasno.
Iznajmljujem usluge najboljem ponuđaču.
U ovom slučaju kolumbijskim kokainskim kartelima
koji žele te... Dosadne zakonodavce skinuti s grbače.
Doista misliš da će im ubojstvo tih političara pomoći? -Nije moja briga.
Unajmili su me da obavim posao. I jesam.
Kao i ti. Samo što... Ja imam bolju plaću.
Kao i frizuru te odijelo.
Evo Lole.
A sad se ispričavam. Žurim se na avion.
Ubij ga.
Ciao, ciao.
Nemoj ni trepnuti. -Što ti dobivaš od toga? -Užitak.
Jer ću te ubiti.
Uživo s autoceste Key Biscayne,
gdje bar deset policijskih vozila lovi ukradeni crveni kamionet.
O, Bože! Ovo je suludo! Jime, snimaš li to?
Drugi auto juri između policijskih, koji kao da stoje. Čini se...
Gad doista zna voziti. -Bome zna.
Odobreno nam je uzlijetanje, g. Chellini.
Zavalite se, uživajte u letu i začas smo u Kolumbiji.
Problem sa stajnim trapom. Neće se uvući. Sletjet ću.
Možemo li letjeti s tim problemom?. -U teoriji. -Onda sletite u Kolumbiji.
Pogledaj možeš li ga podići ručno. -Isprike na neugodnosti, g. Chellini.
Nema razloga za brigu.
Žao mi je. Let je otkazan. -Ne. Meni je žao što ti moram priopćiti
da si ti taj koji je otkazan. Sjedni.
Opusti se.
Popij nešto. Upoznajmo se.
Mislim da znam sve što mi je potrebno.
Sranje!
Pet bodova: Što ima oči, no ne i uši, kožu, no ne i dlake?
Iznutra je bijelo, a izvana smeđe. Mama?
Crv? -Krivo. -Tata? -Gusjenica. -Krivo.
Krumpir.
Mogu li vam pomoći? -Upravo sam na odlasku.
Kokos? -Krivo. -Zmija. -Krivo.
Kikiriki? -Fuj!
Hot-dog. -Krivo.
Ovo je doista bilo brzo. -Da.
Nisam htio da zakasniš na avion. -Vrlo obzirno od tebe.
Vidi ga! -Pogledaj, stari!
Nećeš vjerovati što mi se sinoć dogodilo, stari. Ludnica!
Imam nešto za tebe. Kad već nisi dospio do plaže.
Znam. Voda je voda, kao i pijesak. Ovdje, ondje... Svugdje su jednaki.
Posljednji poziv za let 669 za Pariz.
Hvala ti, Frank. Bio je to zanimljiv odmor. -Što bi čovjek više poželio?
Au revoir, Frank. -Au revoir, prijatelju.
Ugodan let. -Sumnjam. Najavili su samo čeoni vjetar.
Valjda ne možemo dobiti sve što poželimo. Zar ne?
Ne. Ne možemo.
Da? -Trebam transportera.
Slušam.