Selv om verdens befolkning vil benekte det, vet vi franskmenn sannheten:
Den beste maten i verden er laget i Frankriket.
Den beste maten i Frankriket er laget i Paris.
Og den beste maten i Paris kommer, i følge noen,
fra sjefskokken Gusteau.
Gusteau's Restaurant er det sanne Paris.
Det bestilles bord fem måneder på forhånd.
Restauranten ligger på topplistene, og den store suksessen
gjør konkurrentene bekymret.
Han er den yngste sjefen noen sinne som har drevet en slik restaurant.
Kokeboken til Gusteau,
"Anyone can cook" er på toppen av listen blandt bestselgerne.
Men ikke alle er like begeistret for dette.
Interessant tittel:
Anyone can cook, og det mest interessante er at Gusteau
faktisk tror på det. Jeg på den andre siden tar matlaging seriøst.
Og nei, jeg tror ikke at alle kan gjøre det.
Dette er meg.
Jeg tror det er på tide at jeg revurderer livet mitt.
Hva problemet mitt er?
For det første, jeg er en rotte.
Som betyr at livet er hardt.
For det andre.
Jeg har en veldig god luktesans.
Blomster, egg
sukker. Hmm! Vanilje.
Åå, en liten dråpe sitron.
Kan du lukte alt det?
Du er heldig.
Dette er Emile, broren min.
Han er lettere imponert.
Så..? Du kan lukte ingredienser, hva så?
Dette er faren min.
Han blir aldri imponert.
Han er også lederen i gruppen vår.
Hva problemet er med å ha gode sanser?
Ikke spis det der!
Hva er det som skjer her?
Jeg fant ut at den merkelige lukten var rottegift.
Det var her faren min fant ut at talentet mitt ikke var ubrukelig.
Jeg var ganske fornøyd med gaven min,
helt til faren min ga meg en jobb.
Godkjent, godkjent.
Akkurat,
gift-kontrollør.
Super godkjent.
Som i himmelen,
som betyr godkjent.
Du vet... Himmelen er nesten som...? Glem det.
Det gjorde faren min stolt.
Føles det ikke bedre nå, Remy?
Det gikk til en god sak.
God?
Vi er tyver pappa.
Og det vi stjeler, er faktisk... Søppel.
Det er ikke stjeling hvis ingen vil ha det.
Hvis ingen vil ha det, hvorfor stjeler vi det da?
La oss si at vi har forskjellige meninger.
Så mye visste jeg,
at hvis du er det du spiser
da vil jeg bare spise det aller beste.
Men for faren min:
Mat er drivstoff,
hvis du er nøye på det du putter i tanken vil motoren din dø.
Nå, ti stille og spis søppelet ditt.
Hvis vi skal være tyver
hvorfor ikke stjele god mat fra kjøkkenet?
Hvor ingenting er forgiftet.
For det første, vi er ikke tyver.
For det andre, hold deg unna kjøkkenet
og langt fra mennesker, det er farlig.
Jeg visste jeg egentlig skulle hate mennesker, men...
Det er noe spesielt ved dem.
De overlever ikke bare.
De oppdager, de skaper.
Bare se hva de gjør med all maten.
Hvordan kan jeg beskrive det?
Den gode maten er som musikk du kan føle på, farger du kan lukte.
Alt omkring deg er perfekt.
Det er bare opp til deg selv å oppdage det.
Gusteau har rett.
Åå! Mmm...
Nydelig.
Hver smak var helt enestående.
Men, bland sammen to smaker
og du har skapt noe nytt.
Nå hadde jeg et hemmelig liv.
Den eneste som visste om det var Emile.
Emile. Emile! Jeg fant en sopp.
Kom her, du er flink til å gjemme mat.
Hjelp meg å finne et trygt sted å legge dette.
Han forstår meg ikke
men jeg kan være meg selv med ham.
Hvorfor går du på den måten?
Jeg vil ikke konstant måtte vaske potene mine.
Tenker du aldri på at vi går med de samme potene
som vi spiser med?
Tenker du aldri på hva vi putter i munnen?
Alltid.
Når jeg spiser vil jeg ikke smake alle stedene potene mine har vært.
Jaja, bare gå sånn
men far ville ikke blitt særlig glad hvis han fant ut av det.
Hva har du der?
Har du funnet ost?
Og ikke hvilken som helst ost.
Det er av den bedre typen.
Den passer perfekt med soppen min.
Sammen med denne rosmarinen
Denne rosmarinen!
Med kanskje noen få dråper av det frodige gresset.
Vel, kast det her med det andre da kanskje?
Også kan vi, du vet...
Er du gal? Jeg vil ikke la det ligge igjen her blandt alt søplet.
Dette er spesielt.
Men vi skal jo ta det med tilbake til gruppen før solen går ned, ellers blir pappa...
Emile! Det er uoppdagede muligheter her.
Vi må tilberede det.
Spørsmålet er hvordan vi skal gjøre det.
Hemmeligheten er å snurre på det.
Få den svevende smaken perfekt
og gjevnt fordelt...
Den stormen nærmer seg.
Remy. Tror du ikke at vi kanskje ikke bør være så...
Åå, dette må du smake!
Det har denne...
Brente, smeltet, det er ikke akkurat en røyksmak.
Det er en slags, nesten som...
Kanskje...
Du må smake det!
Tror du ikke...?
Hva ville du kalt denne smaken?
Lynende?
Ja. Det smaker lynende.
Åå, dette må vi gjøre igjen!
Når den neste stormen kommer må vi gå opp på taket.
Jeg vet allerede hva vi trenger:
safran.
Litt safran ville gjort seg.
Safran, hvorfor har jeg på følelsen av
at det er på kjøkkenet?
Safran.
-Ikke bra. -Safran.
Jeg liker ikke dette helt.
Hun kommer til å våkne.
Jeg har vært her mange ganger før.
Hun slukner hver gang hun ser på matlaging.
Pang, også våkner hun aldri.
Har du vært her mange ganger før?
Det er det jeg sier deg, safran hadde vært tingen.
Gusteau kjøper det alltid.
Hvem er Gusteau?
Bare den beste kokken i verden, han skrev denne kokeboken.
Vent vent, kan du lese?
Ikke perfekt akkurat...
Jøss, vet pappa om dette?
Du kan skrive en bok, mange bøker
med ting som pappa ikke vet.
Det har de gjort. Det er grunnen til at jeg kan lese,
og at dette også er vår lille hemmelighet.
Jeg liker ikke hemmeligheter.
All denne matlagingen og lesing
og tv-titting mens vi leser og lager mat.
Det er som om du blander meg inn i noe kriminelt,
og jeg lar deg gjøre det.
Hvorfor gjør jeg det?
Hvorfor bruker de ungene så lang tid?
Aa! Safran à la Aquila, det er Italiensk.
Gusteau sier det er godt,
Bra denne gamle damen er glad i mat.
Hey.. Det er Gusteau.
Emile, se...
Du som god kokk må ha et sterkt hjerte.
Du må være kreativ.
Utfordrende.
Du må gjøre ting som kanskje ikke blir like godt
men du må ikke la andre begrense deg selv
ut ifra hvor du kommer fra.
Din eneste begrensning ligger i sjelen.
Det jeg sier er sant.
Alle kan lage mat. Men bare de fryktløse
vil bli store.
Som diktning.
Men suksessen varte ikke lenge.
Gusteau's Restaurant
mistet en av de fem stjernene,
etter den dårlige kritikken av Frankrikets ledende anmelder:
Anton Ego.
Dette var hardt for Gusteau
og den deprimerte sjefen døde kort tid etter.
Som, i følge tradisjonen
betydde tap av nok en stjerne stjerne.
Er Gusteau død?
Herregud!
Løp til flokken!
Hjelp, Remy! Hjelp!
Emile, prøv å svinge lampen...
...å ta imot deg!
Emile, sving til meg!
Forlat huset!
Løp til båtene!
Boken...
Kom igjen!
Få opp farten!
Kom igjen!
Vent på meg!
Er alle sammen her?
Hvor er Remy?
Her, jeg kommer.
Jeg kommer!
Kom igjen sønn.
Gi ham noe å ta fatt i.
Kom igjen, fort deg!
Fortsett! Kjemp for det.
Remy!
Pappa!
Kom igjen, du klarer det!
Pappa, vent på meg!
Vi er her, fortsett å padle!
Jeg kommer! Vent på meg!
Stopp!
Pappa!
Pappa?
Hvilken vei tok de?
Jeg ventet.
På en lyden.
En stemme.
Et tegn.
Hva som helst.
Hvis du er sulten,
gå opp å se deg rundt, Remy.
Hvorfor venter du her?
Vell. Jeg har akkurat mistet familien og alle vennene mine.
Kanskje for alltid.
Hvordan vet du det?
Egentlig så...
Du er en tegning, hvorfor skal jeg høre på deg?
Du har akkurat mistet familien og alle vennene dine.
Du er ensom.
Ja, og du er død.
Ja, men det spiller ingen rolle.
Hvis du tenker for mye på fortiden
vil du aldri finne ut hva som venter deg.
Gå opp å se deg rundt nå.
Hva er det du gjør?
Jeg er sulten!
Jeg vet ikke hvor jeg er,
og jeg vet ikke når jeg vil få mat igjen.
Remy, du er bedre enn som så.
Du er kokk.
Og en kokk er
ikke en som stjeler.
Men du er ingen tyv.
Men jeg er sulten.
Maten vil komme, Remy.
Maten kommer alltid til dem som liker å lage mat.
Det er rett! Du kan ingenting.
Paris?
Har jeg vært under Paris hele tiden?
Det er nydelig.
Det mest nydelige...
Gusteau`s?
Restauranten din?
Du førte meg til restauranten din.
Det ser ut som om jeg gjorde det...
Ja.
Garantert! Jeg har ført deg til den.
Dette må jeg se.
Det er allerede på tide.
Jeg trenger mer suppe enn dette.
Sopp.
Jeg trenger to drinker...
De bestilte to laksefilèer, tre sammensatte salater og tre oksefilèer.
De kommer samtidig.
Jeg laget mer enn to filèer.
Tre oksefilèer er allerede bestilt.
Jeg trenger flere.
Hei sjef Squina, hvordan har du det?
God kveld folkens.
God kveld sjef.
Sjef, se hvem som er her.
Alfred Linguini.
Renata`s sønn.
Hei.
Vokser fort, hva?
Du husker vell Renata? Gusteau`s gamle flamme.
Åja! Ja, hvordan går det...
Linguini. Så snilt av deg å besøke oss.
Kanskje du kjenner moren min?
Renata.
Ja, Renata.
Hvordan har hun det?
Fint. Eller, ikke så veldig fint.
Men allerede bedre.
Jeg mener...
Hun døde.
Å? Jeg er lei for det.
Nei, det trenger du ikke være.
Hun trodde på himmelen, så hun har det fint.
Du vet, etter livet, liv.
Hva er dette?
Hun skrev det til deg.
Jeg tror hun håpet det ville hjelpe... Meg.
Til å få en jobb.
Her.
Men selvfølgelig! Gusteau ville ikke klaget.
Hvilken som helst sønn av Renata er...
Vi kan ta vare på brevet hvis det blir en ledig stilling her.
- Vi har allerede ansatt ham. - Hva?
Hvordan våger dere å ansette folk uten min tillatelse?
Vi trenger noen som kan gå med bosset.
Søppelet ja...
Jeg er glad det ordnet seg.
Jeg kan ikke tro det.
En ekte gourmè restaurant og jeg kan se på.
Lesten du boken min?
La oss se hvor mye du kan.
Hvem av dem er sjefen?
Jepp, han der.
Veldig bra. Hvem er nestsjef?
Han... der.
Han har ansvaret på kjøkkenet når sjefen ikke er til stedet.
Han der har ansvaret for sausene, også veldig viktig.
Bakeren,
en annen baker. De er veldig viktig begge to.
De to er kokker,
også veldig viktig.
Du er en veldig smart rotte.
Nå, hvem er det?
Han?
Han er ingenting.
Jo, han jobber også på kjøkkenet.
Det er han som går med bosset.
Han vasker og går med bosset, han lager ikke mat.
Men han kunne vært det.
Nei.
Hvordan vet du det?
Hva er det jeg alltid sier?
Alle kan lage mat.
Ja, alle kan, men det betyr ikke at alle skal.
Vell,
det ser ikke ut til å stoppe ham.
Ser du..?
Hva er det han gjør?
Nei. Nei. Nei, det er fryktelig!
Han ødelegger suppen.
Og ingen ser ham?
Det er din restaurant, gjør noe!
Hva kan jeg gjøre da?
Jeg finnes bare i fantasien din.
Men han ødelegger suppen.
Vi må si det til noen...
Nei!
Remy!
Hva er det du venter på?
Kommer dette til å bli en vane for deg?
Du vet hvordan du kan ordne den.
Nå har du sjansen.
Suppen!
Hvor er suppen?
Flytt deg!
Flytt deg, bossgutt!
Du lager mat!
Hvordan våger du det på kjøkkenet mitt?
Hva får deg til å
gjøre en så dom ting, din idiot?
Jeg skulle laget kjøttdeig av deg!
Jeg skal gjøre det! Jeg tror nok jeg har loven på min side!
Larousse, lage kjøttdeig av denne gutten!
Etter du har presset fettet ut av hodet hannes!
Ånei...
Hva er det du klager sånn over?
Suppen!
Suppen?
Ikke gå ut med suppen!
Neeeeeeii!
Kelner?
Linguini!
Du har sparken!
S-P-A-R-K-E-N!
Sparken!
Hun ønsker å snakke med sjefen.
Men han, han...
Hva sa kunden?
Hun var ikke en kunde.
Det var en anmelder!
EGO?
Soline Reads Claire.
Claire?
Hva sa hun?
Hun likte suppen.
Vent...
Hva mener du med vent?
Du er grunnen til at jeg har rotet til.
Noen snakker om suppen din.
Hva er det du tror du gjør?
Jeg...
Har jeg fremdeles sparken?
Du kan ikke sparke ham.
Hva?
Claire likte suppen, sant?
Hun har et poeng...
Hvis hun skriver en artikkel om det, og hun finner ut at du sparket han som laget suppen?
Han er en bossgutt...
Som laget noe hun likte.
Hvordan skal vi klare å opprettholde Gusteau's rykte
hvis vi ikke en gang klarer å følge troen hannes?
Og hvilken tro er det, om jeg tør spørre?
"Alle kan lage mat".
Kanskje jeg har vært litt hard mot den nye bossgutten.
Han har tatt en stor sjanse
så kanskje vi skulle finne ut hva
Gusteau ville gjort.
Hvis han vil svømme i farlig farvann,
hvorfor skal vi nekte han det?
Du holdt på å rømme.
Åå, ja.
Siden du har vist en slik interessant kokekunst
skal du være ansvarlig for det.
Noen andre?
Så, fortsett å jobbe.
Du er enten veldig heldig, eller veldig uheldig.
Du skal lage suppen igjen.
Og denne gangen skal jeg følge med.
Veldig nøye.
De tror at du er en kokk.
Men vet du hva jeg tror Linguini?
Jeg tror du er en falsk, bortskjemt liten...
Rotte!
Linguini, hent noe vi kan slå ham med.
Drep ham!
Hva skal jeg gjøre nå?
Drep ham.
Nå?
Nei, ikke på kjøkkenet,
er du gal?
Du vet hva som vil skje hvis noen finner ut at vi har en rotte på kjøkkenet.
De ville stengt restauranten.
Ryktet vårt henger i en tynn tråd allerede.
Ta ham vekk her fra,
langt vekk.
Drep ham og bli kvitt ham.
Kom igjen!
Ikke se sånn på meg!
Du er ikke den eneste som er fanget, de forventer at jeg skal lage suppen igjen.
Det var ikke min idè.
Jeg prøvde ikke å lage mat,
jeg ville bare holde meg unna bråk.
Det er du som krydret det.
Hva puttet du oppi der?
Oregano?
Nei?
Hva da?
Rosmari?
Det er et krydder, er det ikke?
Rosmari.
Du puttet ikke oppi rosmari?
Men hva var alt det du flippet og kastet...
Denne jobben er viktig for meg. Jeg har allerede mistet så mange.
Jeg kan ikke lage mat
og nå står jeg faktisk her å snakker med en rotte
som om...
Har du hørt..?
Har du hørt etter?
Forstår du meg?
Da er jeg ikke gal.
Vent litt.
Jeg kan ikke lage mat,
kan jeg?
Men du,
du kan. Ikke sant?
Ikke vær så sjenert.
Du er faktisk en rotte,
men uansett hva du gjorde, så likte de det.
Dette kan fungere.
De likte faktisk suppen...
De likte suppen.
Tror du at du kan gjøre det igjen?
Jeg skal sleppe deg ut nå
men vi er sammen om dette.
Ikke sant?
Bra.
Sånn ser det ut.
Det er ikke rare greiene, men..
Du vet, ikke så fint.
Det kunne vært verre.
Det er varme, lys, TV og sofa her.
Alt mitt er ditt.
Er du...
Er dette en drøm?
Jeg er den beste drømmen.
En vi kan drømme sammen.
Men hvorfor her? Hvorfor nå?
Hvorfor ikke her? Hvorfor ikke nå?
Finnes det et annen drømmested
enn Paris?
God morgen Lille Kokk.
På tide å stå opp.
Ånei.
Idiot! Jeg visste dette ville skje.
En rotte i huset som blir fortalt at alt mitt er hannes.
Eggene er borte.
Idiotisk! Han stjal mat og stakk av gårde.
Hva var det jeg trodde?
Dette får jeg igjen for å stole på en rotte.
Hva?
Er det til meg?
Det er godt.
Hva puttet ut oppi her?
Hvor fikk du det fra?
Hør her. Det er godt
men ikke stjel.
Jeg skal kjøpe noe krydder jeg.
Ånei, vi kommer for seint
allerede første dagen.
Kom igjen, Lille Kokk.
Meg, som mange andre anmeldere, er skeptiske til
Gusteau's, etter den flinke sjefens død.
Men suppen var helt utrolig!
Den er fristende, og har en god smak.
Claire?
Mot alle odds. Gusteau har fått tilbake oppmerksomheten.
Bare tiden vi vise om vi fortjener det.
Vell...
Du vet.
Hør. Jeg vet at det er dumt og rart
men ingen av oss kan gjøre dette alene
så vi må gjøre dette sammen.
Er du med?
La oss gjøre det!
Jeg...
Velkommen til helvete.
Nå. Lage suppen om igjen.
Ta den tiden du trenger,
en hel uke om du må.
Suppen.
Dette kommer ikke til å fungere, Lille Kokk..
Vi kommer til å mislykkes hvis vi fortsetter sånn.
Vi må finne på noe annet.
Noe som ikke involverer biting og kiling
eller at du løper opp og ned på kroppen min.
Biting, nei! Kiling, nei!
Ingen biting og kiling.
Forstått, Lille Kokk.
Lille Kokk?
Du er sulten.
Ok, la oss finne ut av dette.
Du vet hvordan å lage mat, og jeg vet hvordan å stille opp
som menneske.
Vi må lage en plan slik at jeg gjør det du vil
på en måte som gjør at jeg ikke se ut som å bli kontrollert av en rotte.
Hører du på meg?
Jeg er gal.
Jeg er i kjøleskapet og snakker med en rotte...
Linguini?
Vi må forstå hverandre.
Jeg kan ikke konstant se om du rister eller nikke på hodet...
Rotten?
Jeg så den.
En rotte?
Ja, ja en rotte
rett ved siden av deg.
Hva gjør du her inne forresten?
Jeg blir bare kjent med hvor alle tingene her inne er,
grønsakene og sånn.
Kom deg ut.
Du kan finne ut for mye om grønsaker, vet du.
Det var nesten.
Går det bra der oppe?
Hvordan gjorde du det?
Det er rare reflekser.
Jeg visste med en gang
at vi tenkte på det samme.
OK.
Nei...
Hvor skal jeg?
Vent.
Nei.
Vent. Unnskyld jeg...
Ok.
For helsen.
Dette burde gjøre susen.
Gratulerer.
Du klarte å lage suppen din om igjen.
Men du må vite mer enn bare suppe for å klare deg på mitt kjøkken, gutt.
Colette skal lære deg hvordan ting gjøres her inne.
Hør her.
Jeg vil bare si hvor takknemlig jeg er
for å få lære under slike...
Nå skal du høre!
Jeg vil at du skal vite nøyaktig
hvem du har med å gjøre.
Hvor mange damer ser du her inne?
Jeg...
Bare meg.
Hvorfor tror du det?
Jeg...
Fordi at restauranten`s regler sier at det kun skal jobbe
dumme og gamle menn her.
Det skal være umulig for kvinner i denne verden.
Men jeg er her likevel.
Hvorfor tror du det er sånn?
Fordi at, tja. Fordi...
Jeg er den hardeste kokken her inne.
Jeg har gjort for mye for å komme her
og jeg kommer ikke til å godta alt bare fordi en bossgutt var heldig.
Skjønner?
Lett å lage, lett å spise
Gusteau's lager kinamat.
China-lett.
Bra jobbet, François.
Som vanlig.
Er det ikke godt?
Jeg vil at du skal finne ut noe for min nyeste frossen-mat.
Gusteau's tildekkede hot dog.
Det er nesten som en vanlig hot dog,
bare mindre. Bitestørrelse.
Hva mener du?
Det er frityrstekte pølser.
Amerikanske, vet du.
Men vær så snill,
med verdighet.
Jeg trenger advokaten min!
Testamentet sier at etter en periode på to år
fra dødstidspunktet
vil Gusteau`s restaurant
føres videre til nestsjefen: deg.
Jeg vet hva testamentet sier.
Det jeg vil vite er om dette brevet... Om denne gutten vil forandre noe.
Jeg ser ingen likheter.
Det finnes ingen likheter i det hele tatt.
Han er ikke Gusteau`s sønn.
Gusteau hadde ingen barn.
Også akkurat nå da!
Tidsfristen er om mindre enn en måned.
Plutselig dukker det opp en gutt med et brev
fra hannes nylig avdøde mor, som hevder at Gusteau er faren.
Svært mistenkelig.
Er dette Gusteau`s?
Ja.
Får jeg lov?
Selvfølgelig.
Gutten vet det ikke?
Hun mener hun aldri fortalte det.
Ikke Gusteau heller.
Det spørs om jeg ikke betyr noe.
Hvorfor deg?
Hva er det hun vil?
En jobb til gutten.
Bare en jobb?
Hva er det du bekymrer deg for da?
Hvis han jobber her
kan du holde et lite øye med ham mens jeg
finner ut om alt dette er sant.
Jeg vil at du skal få fatt i noe DNA fra gutten.
Litt hår kanskje.
Hør hva jeg sier. Alt dette er svært mistenkelig!
Han vet noe.
Ta det med ro, han er bare en bossgutt.
Dette klarer du.
Hva gjør du gjør?
Jeg kutter grønsaker.
Kutter grønsaker.
Nei. Du bruker altfor lang tid på det.
Synes du matlaging er en fin jobb?
Som mamma på kjøkkenet.
Mamma måtte aldri stå ovenfor alle
bestillinger som kommer fra alle steder, der maten skal lages til
forskjellige tider men som skal fraktes til kundene
akkurat samtidig,
varm og perfekt!
Hvert sekund teller! Og du kan ikke være mamma!
Hva er dette?
Hold benken ryddig!
Hva vil skje når middagstiden kommer?
Hvis maten kommer for seint, vil de stenge oss.
I tillegg vil det vil hope seg opp med bestillinger.
Jeg skal gjøre det lett for deg å huske.
Hold benken din ryddig,
ellers dreper jeg deg!
Det ser ut som om du har kastet opp på ermene dine.
Hold armene dine inntil kroppen som dette.
Gjør dette til en vane.
Vi er travle og jobber med skarpe kniver.
Så husk alltid å holde armene dine inntil kroppen.
Du verken kutter eller brenner deg, og du holder ermene dine rein.
Skittent forkle, men reine ermer.
Jeg kan Gusteau`s triks.
Gusteau har alltid noe uventet på benken sin.
Jeg skal vise deg.
Jeg husker alle oppskriftene.
-Gjør alltid noe uventet. -Nei.
Følg alltid oppskriftene.
-Men du sa akkurat.. -Nei, nei.
Det var hannes jobb å være uventet.
Vi skal bare følge oppskriftene.
Hvordan vil du finne ut om et brød er perfekt uten å smake på det?
Ikke lukten, ikke utseende, men lyden. Hør...
Et orkester av smuler.
Bare de beste brødene høres slik ut.
Den eneste måten å få de beste produktene, er å være til stedet ved første bestillingen.
Og det er bare to måter for å få det til på.
Lag de selv, eller bestikk produsentene.
Voila! Den beste restauranten får første sending.
Alle tror at matkjennerne er overlegne.
Nestsjefen må også være overlegen,
men ikke for mye. Lalo der...
På en alder av tolv,
ble han ansatt hos et sirkus som en akrobat.
Og etterpå ble han sparket fordi at han var sammen med sirkusdirektørens datter.
Horst,
har sittet i fengsel. -Hvorfor?
Ingen vet det sikkert.
Han forandrer historien hver gang noen spør.
Jeg hjalp noen med å samarbeide litt...
Jeg ranet den nest største banken i Frankriket, kun ved hjelp av et balltre.
Jeg laget hull i ozonlaget.
Jeg drepte en mann, med denne tommelen.
Prøv aldri å leke deg med Pompidou.
Han har blitt utestengt fra Las Vegas og Monte Carlo.
Larousse stjal våpen fra forsvaret.
Hvilket forsvar?
Han vil ikke si det. Han vant visst ikke.
Der ser du.
Vi er artister,
pirater.
Hva annet enn kokker er vi?
Vi?
Oui, du er en av oss nå.
Oui! Takk for alle rådene om matlaging.
Takk det samme.
For hva?
For å godta det.
Rotten.
Mistet bare nøklene mine.
Hva ønsker dere i kveld?
Suppen deres er fantastisk, men...
Men vi bestiller den hver gang.
Hva annet har dere?
Vi har en veldig god gåselever.
Ja, det vet jeg. Det var jo den dere var kjent for tidligere.
Men hva har sjefen som er nytt?
Hva er det som... Hva er nytt?
-Nytt? -Ja.
Hva skal jeg si til dem?
Hva sa du til dem?
-Jeg sa jeg skulle spørre. -Hva er det du babler om?
De spør om hva som er nytt.
Hva skal jeg fortelle dem?
-Hva fortalte du dem? -Jeg sa at jeg skulle spørre!
Det er lett...
Bare vis dem en gammel Gusteau oppskrift, en vi ikke har hatt på lenge.
De kan hele menyen.
De vil ha Linguini's suppe.
Spør de etter mat fra Linguini?
Mange kunder likte suppen, det er bare det vi sier.
Greit.
Hvis det er Linguini`s de vil ha.
Si til dem at sjef Linguini har laget noe helt spesielt
til dem, noe som definitivt ikke står på menyen.
Men ikke glem å legge vekt på at det er Linguini`s.
Oui! Sir..
Nå har du sjansen til å vise det beste du kan, Linguini.
En glemt favoritt blandt kokkene.
"Sweet Bread à la Gusteau".
Colette skal hjelpe deg.
Oiu! Sir..
Få opp farten. Kundene er sulten.
Er du sikker? Den oppskriften var en katastrofe.
Gusteau sa det selv.
Bare en type oppgave en kommende kokk trenger.
Sweet Bread à la Gusteau:
Innmaten fra ku,
store salte marinebåt-alger,
med blekksprutballer,
purè av ville roser,
andeegg,
champignon
og ansjos saus med lakrissmak.
Jeg kjenner ikke til denne oppskriften men det er Gusteau`s
så...
Lalo!
Vi har kalvekjøtt fra mage, sant?
Ja,
det har vi.
Kalvekjøtt av mage?
Okei.
Kommer straks tilbake.
Hvor...?
Skal bare låne denne litt.
Skal vi se...
Kommer tilbake.
Takk.
Unnskyld men jeg trenger visst denne.
Jeg finner ut av det...
Trenger litt krydder.
Okei..
Hva er det du gjør?
Vi skal liksom lage det etter Gusteau`s oppskrift.
Dette er oppskriften.
Oppskriften inneholder ikke hvit trøffelolje.
Du eksprimenterer.
Det er ikke tid til det...
Kundene venter.
Det er sant,
jeg skulle hørt på deg.
Slutt med det der.
Med hva?
Du skremmer meg.
Hva du enn gjør, slutt med det.
-Hvor er spesialbestillingen? -Kommer...
Jeg trodde vi var sammen om dette.
Vi er det.
Hva gjør du da?
Veldig vanskelig å forklare.
Spesialen?
Jeg fisker det.
Jeg glemte sausen.
Du våger ikke!
Jeg gjør ikke det.
Unnskyld.
Er Linguini`s spesial ferdig nå?
Ja.
Ble akkurat sendt ut.
Smakte du den?
Selvfølgelig.
Men før han ordnet på den.
Hva?
Hvordan kan han forandre på den?
Han forandret på den
rett før den ble sendt ut i...
De elsket det!
Andre kunder spør allerede etter den.
Linguini. Jeg har 7 bestillinger til.
Det er... Nydelig!
Spesialbestilling.
Spesialbestilling, spesialbestilling...
For Linguini.
Ta en pause Lille Kokk, trekk litt luft.
Vi klarte det godt i kveld.
Tok hatten din.
Men seriøst...
Jeg skulle gjerne hatt en liten prat
med deg, Linguini, på kontoret mitt.
Er jeg i vansker?
Vansker?
Nei. Drikke litt vin og en vennlig prat.
Bare oss, kokker.
Sjefen kommer ikke til deg etter råd lengre, Colette.
Nå har han alt han trenger.
Skål for suksessen din,
ikke sant Linguini.
Fint for deg.
Jeg prøvde bare å være høflig.
Jeg drikker egentlig ikke.
Nei selvfølgelig ikke.
Det gjør egentlig ikke jeg heller.
Men det ville vært idiotisk hvis du ikke hadde satt pris på
denne 1961 Lateau.
Og du Mr. Linguini
er ingen idiot.
La oss skåle for din ikke-idiotisme.
Remy!
Emile?
Du er i live, utrolig!
Jeg trodde aldri jeg fikk se dere igjen.
-Jeg trodde ikke du kom til å overleve der ute. -Hva er det du spiser?
Hva er det du spiser?
Jeg vet egentlig ikke helt.
Jeg tror det var en slags... Bossgreie.
Hva? Nei.
Du er i Paris nå baby, min by.
Ingen av mine brødre spiser boss fra gaten i byen min.
Remy!
Stjeler du? Du sa at Linguini kunne stole på deg.
Han kan det. Dette er til broren min.
Men gutten kan miste jobben sin.
Det betyr at jeg også kan det. Alt er under kontroll, greit?
Ingen vin?
Skulle ikke gjort det, men ok.
Så...
Hvor har du øvet deg, Linguini?
Øvet?
Du tror vell ikke at jeg tror at dette er første gangen du har laget mat?
-Det er ikke det. -Jeg visste det.
Det er den 2. 3. 4. 5. gangen.
Mandag var den første gangen.
Men jeg har tatt ut bosset mange ganger før det.
Ja, ja. Ta litt mer vin.
Fortell meg, Linguini, om interessene dine.
Liker du dyr?
Dyr?
Hva slags dyr?
De vanlige. Hunder, katter, hester, minigriser,
rotter?
Jeg tok med noe...
Nei, nei, nei! Spytt ut det der med en gang!
Jeg må lære deg litt om mat.
Lukk øynene.
Smak på...
Nei, nei. Ikke bare sluk det!
Her...
Tygg det langsomt. Det eneste du skal tenke på er smaken.
Skjønner?
Ikke helt.
Creamy, saltsøt nøttesmak.
Merket du det?
Jeg kjenner litt nøtter.
Lukk øynene.
Og smak på dette.
Mange forskjellige ting, sant?
Søt, sprø, litt vaniljekrem på slutten der.
Okei.
Også, smak det sammen.
Okei.
Jeg tror jeg kjenner noe der...
Der var nøttene igjen.
Ser du.
Kanskje vaniljekremen.
Det holder.
Se for deg alle de gode smakene i verden
i forskjellig kombinasjoner
som ingen enda har smakt, nye ting å lage.
Jeg tror...
Ja?
...du mistet meg igjen.
Men det var interessant. Det mest interessante bosset jeg noen gang har...
Hva er det vi gjør?
Pappa vet ikke at du er i live, vi må gå til flokken.
Alle kommer til å bli glade.
Ja, men...
Hva?
Saken er den at... Jeg må...
Hva er det du må mer enn familien?
Hva er viktigere her?
Det kan ikke skade å besøke...
Har du noen gang hatt en rotte?
Nei.
Har du jobbet på laboratorium med rotter?
Nei.
Kanskje du har levet i smuget en gang?
Nei og nei og nei.
Du vet noe om rotter!
Du vet du gjør det!
Du vet, hvem vet det.
Ratta ratta, hey!
Hvorfor kaller de det det?
Hva?
Ratatouille.
Det er en slags stuing, sant?
Hvorfor kaller de det det?
Hvis du skal finne navnet på mat, så må du finne et navn som høres deilig ut.
Ratatouille høres ikke deilig ut.
Høres ut som rotte
og stuing.
Rottestuing
som ikke høres deilig ut.
Uheldigvis
er vi tom for vin.
Sønnen min
har kommet tilbake.
Å finne en som kunne være en giftkjekker i stedenfor deg
har vært katastrofalt.
Ikke det at vi har blitt forgiftet heldigvis, men
det har ikke vært lett. Du gjorde det ikke lett.
Jeg vet det...
Unnskyld pappa.
Det viktigste er at du er kommet tilbake.
Når vi snakker om det...
Du ser tynn ut,
hvorfor det?
For lite mat, eller håpløs stjeling?
Det er vanskelig der ute i den store verden, er det ikke?
Jo, men det går helt fint.
Jeg vet det.
Jeg kan ta vare på meg selv.
Jeg har funnet et sted å bo, så jeg kommer ofte på besøk.
Ingenting er som en kald spøk om virkeligheten som gjør deg...
Besøke...?
Jeg skal, lover.
Ofte.
Skal du ikke bli her?
Nei.
Det har ingenting å si, bare det at...
Du trodde vell ikke at jeg kom til å bli her for alltid?
Til slutt må jo fuglen forlate redet.
Vi er ikke fugler, men rotter. Vi forlater ikke redet vårt.
Vi gjør dem større.
Kanskje jeg er en annen type rotte?
Kanskje du ikke er en rotte i det hele tatt!
Kanskje det er bra.
Hey! Det er virkelig koselig her i kveld hva?
Rotter...
Alt vi gjør er å stjele pappa.
Jeg er lei av å stjele.
Jeg vil lage ting.
Jeg vil gi noe til verden.
Du snakker som et menneske....
...som ikke er så gale som du sier.
Åja..?
Hvorfor tror du det?
Jeg har klart å... Holde øye med dem
på nært hold.
Hvor nær?
Nære nok.
De er ikke så ille
som du sier
de er.
Bli med meg, jeg skal vise deg noe.
Jeg bare blir her jeg...
Pass på at gulvet og alt er reint før du går.
Vil du at jeg skal bli her og gjøre reint?
Er det et problem?
Ehh... Nei.
Flink gutt.
Sees i morgen.
Vi er fremme.
Se nøye, Remy.
Dette er det som skjer når en rotte kommer litt for nært mennesker.
Verden vi lever i tilhører fiendene.
Vi må være forsiktige.
Vi må holde oss til vår egen rase, Remy.
Når alt kommer til alt
er det bare oss du har.
Nei!
Hva?
Nei! Jeg tror ikke på det, pappa.
Du forteller meg at fremtiden vil bringe frem mer av dette?
Dette er slik ting er.
Man kan ikke forandre på naturen.
Naturen er forandring, pappa.
Det er bare opp til oss,
og det begynner når vi vil det.
Hvor skal du?
Som lykken,
frem over.
Hei... Ja.
God morgen.
Sjefen inviterte deg på en drink, ikke verst.
Ikke verst.
Hva sa han?
Hva?
Du kan ikke si det til meg?
Unnskyld meg for å blande meg inn i det personlige forholdet ditt med sjefen.
Nå skjønner jeg.
Du får meg til å lære deg noen kjøkkentriks for å vise det til sjefen, også bare glemme meg.
Våkne, våkne.
Jeg trodde
du var annerledes.
Og jeg trodde du synes at jeg var annerledes.
Jeg hadde ikke trengt å hjelpe deg.
Hvis jeg bare tenkte på meg selv
ville jeg latt deg tape.
Men...
Jeg ville du skulle klare det.
Jeg likte deg.
Min feil.
Colette!
Vent, vent. Colette!
Dette er over Lille Kokk.
Jeg holder ikke ut lenger.
Colette!
Vent, ikke kjør
av gårde.
Jeg er ikke flink med ord, jeg er ikke flink å lage mat heller.
Hvertfall ikke uten deg.
Jeg hater falsk sannhet,
det er bare en annen måte å lyge på.
Du har talent
Nei, jeg har ikke det.
Det er sant, det er ikke meg.
Da jeg tilsatte den ekstra ingrediensen i stedet for å følge oppskriften som du sa.
Det var ikke meg, heller.
Hva mener du?
Jeg mener at jeg ikke ville gjort det.
Jeg ville fulgt oppskriften.
Jeg ville fulgt rådene dine.
Jeg ville fulgt rådene dine for alltid
fordi at jeg elsker deg....
Dine råd.
Men?
Men jeg...
Ikke si det!
Jeg har en hemmelighet.
Det er vanskelig å forklare. Jeg har en rot...
Hva? Du har...
Jeg har en rot...ning.
Har du en rotning?
Nei. Jeg har denne lille...
Små...
En liten kokk forteller meg hva jeg skal gjøre.
En liten kokk?
Ja, ja. Han er...
Her oppe.
I hjernen din?
Hvorfor er det så vanskelig å snakke med deg?
Ok. Her kommer det...
Du inspirerer meg.
Jeg kan miste alt.
Jeg kommer til å se ut som den idiotiske galningen du har sett.
Vil du vite hvorfor jeg lærer så fort?
Vil du vite hvorfor jeg er en så god kokk?
Ikke le. Jeg skal vise deg.
Nei!
Hva er det Ambrósio?
Kommer Gusteau`s endelig til å stenge?
Nei.
Problemer med kontoen?
Nei, det...
Den nye microbølgeovnen kommer til å... Hva, hva? Spytt ut!
Det har kommet tilbake, det er populært.
Jeg har ikke skrevet om Gusteau`s på årevis.
Min siste skrivning ble skrevet til turismen.
Ja, Sir.
Jeg skrev: Gusteau`s har endelig funnet sin plass i historien
rett ved siden av en like populær kokk, Mr. Boyardi.
Det er sant.
Det var da jeg sluttet,
det var mitt siste ord.
Det siste ordet.
Ja.
Fortell meg, Ambrósio.
Hvordan kan det bli populært da?
Nei, nei, nei, nei!
DNA`en passer.
Riktig tidspunkt, alt ser bra ut.
Han er Gusteau`s sønn.
Men det kan ikke bare skje.
Alt er planlagt,
gutten vet det.
Se på ham, later som en idiot.
Han leker med meg som en katt med en ball.
Av noe.
Garn?
Ja, han spiller dum.
Plager meg med den rotten.
Rotte?
Han vil at jeg skal tro at rotten er viktig for ham.
Rotten?
Det stemmer!
Er rotten viktig?
Selvfølgelig ikke!
Han vil bare at jeg skal tro det.
Jeg skjønner hva han pønsker på.
En rotte kommer inn på guttens første kveld,
jeg ber ham om å drepe den
og nå skal jeg liksom se den over alt.
Den er her,
nei den er her. Ser jeg den? Er jeg gal.
Det er ingen spøkelsesrotte.
Men neida.
Jeg nekter å være med på denne lille leken hannes,
av...
Burde jeg være bekymret?
Om deg?
Jeg kan ikke sparke ham.
Ham får oppmerksomhet,
så hvis jeg sparker ham nå
vil alle lure på hvorfor.
Og det siste jeg vil er at folk finner ut om dette.
Hvorfor er du så bekymret?
Er det ikke godt å føle presset?
Er det ikke godt å ha Gusteau`s navn i overskriftene?
Ikke når det er bilde av ham.
Gusteau har allerede et fjes. Han er feit, nusselig
og vennlig.
Og det selger burritos!
Millioner og millioner av burritos.
Tidsfristen er om tre dager,
så kan du sparke ham når han blir ubrukelig
og ingen vil få vite noe om det.
Jeg var bekymret over håret du ga meg.
Jeg måtte sende det tilbake til laboratoriet.
Hvorfor?
Første gangen ble det identifisert som et pattedyr.
Nei, nei.
Hva?
Prøv dette, det er bedre.
Rotte!
Ekle kryp.
De minnet meg på hvor merkelig alt sammen var.
Hvordan verden virkelig så på meg.
Og det ble bare bedre.
Remy!
Hey, lillebror.
Vi var redd du ikke ville...
Komme.
Remy, hvordan går det?
Sa du det til dem?
Emile, det var akkurat det du ikke skulle gjøre!
Men du kjenner dem, det er vennene mine.
Jeg trodde ikke du mente dem.
Unnskyld.
Ikke si unnskyld til meg, si unnskyld til dem.
Er det noe gale?
Nei.
Vent her.
Er det låst?
Remy, hva gjør du her inne?
Emil dukker opp med...
Jeg sa han ikke skulle det,
men han gjør det likevel.
Det er katastrofalt.
Uansett,
de er sulten, her er det låst
så jeg trenger nøkkel.
Vil de at du skal stjele mat?
Ja. Nei, det...
Det er komplisert.
Det er familie. De har ikke dine egenskaper.
Egenskaper?
Hvis sjefen over alle sjefer hadde hatt egenskaper,
tror du jeg ville stått her å grillet da?
Eller varmet mat i microbølgeovnen?
Eller brukt kyllingbein som tannpirker?
Vi finner ut nye måter å selge på.
Klarer du det ikke selv?
Jeg klarer ikke å kontrollere dem, Remy. Jeg er død.
Ti stille!
Jeg må tenke.
Nyhetene sprer seg
og hvis jeg ikke kan stoppe dem
vil hele flokken komme etter meg med åpen munn
og..
Her er den.
Testamentet ditt.
Dette er interessant.
Kan jeg...
Selvfølgelig.
Linguini?
Hvorfor er Linguini her i testamentet ditt?
Dette var kontoret mitt.
Augusto Gusteau`s testamentet.
To år etter dødstidspunktet...
...sønn av Gusteau.
Er han sønnen din?
Har jeg en sønn?
Hvordan kunne du ikke vite det?
Jeg finnes bare i hodet ditt.
Hvis du ikke visste det, hvordan kunne jeg?
Sønnen din er den sanne eier av resturanten.
Nei, nei.
Rotten!
Den stjal dokumentene mine!
Du...! Kom deg ut av kontoret mitt!
Han er ikke i kontoret ditt,
du er i hannes.
Skål!
Ankomsten din var utrolig. Du har ingen spesiell utdanning.
Hva er hemmeligheten din?
Hemmelighet?
Vil dere ha sannheten?
Jeg er Gusteau`s sønn.
Det ligger vell i blodet mitt.
Men du visste ikke om dette før nå nylig?
Nei.
Og du fant ut at du var eieren av restauranten, hvordan fant du det ut?
Det var bare en del av meg som visste det.
Gusteau-delen.
Hvor får du inspirasjonen fra?
Inspirasjon har mange navn.
Min heter Colette.
Hva?
Jeg har noe mellom tenna.
Helseinspektøren.
Jeg vil anmelde en rotteinvasjon.
Den har tatt over restauranten min... Ehh, Gusteau`s restaurant.
Gusteau`s, hva?
Jeg kan komme innom
skal vi se, om tre måneder.
Det må skje nå!
Mr, jeg har fått informasjonen. Dersom noen avlyser skal jeg putte deg inn der.
Men rotten..
Dere må...
Han stjal dokumentene mine.
Nå har vi åpnet.
Han burde vært ferdig for en time siden.
Heisann frøken, slutt deg til oss.
Vi snakket akkurat om inspirasjonen min.
Han kaller det sin Lille Kokk.
Ikke den, jeg mente deg.
Det er EGO.
Er du Mr. Linguini?
Beklager at jeg forstyrrer
denne festlige feiringen din.
Men jeg synes det var en god idè å gi deg en liten utfordring
siden du er ny i denne leken.
Leken?
Ja. Og du spiller spillet uten en motstander
som er mot reglene, som du vet.
Du er EGO.
Du er treig for å jobbe i denne bransjen.
Og du er tynn for å være en som liker mat.
Jeg liker ikke mat, jeg elsker det!
Hvis jeg ikke hadde elsket det, hadde jeg ikke svelget det.
Jeg kommer tilbake i morgen kveld med høye forhåpninger.
Du bør ikke skuffe meg.
Vi må være frekk, men vi er fransk.
Og det er middagstid.
Hun mente at det er middagstid, og vi er fransk.
Ikke se sånn på meg.
Du distraherte meg forran pressen.
Hvordan skal jeg klare å konsentrere meg med deg hoppende oppå hodet mitt hele tiden?
Og en annen ting.
Det er ikke bare dine meninger som betyr noe her.
Colette kan også lage mat vet du.
Det holder!
Ta en pause Lille Kokk.
Jeg er ikke marionetten din.
Og du er ikke min marionette-kontrollerende... Fyr.
Rotten er kokken!
Du får ta det med ro og samle tankene litt, Lille Kokk.
EGO kommer og jeg trenger konsentrasjon.
Jeg har aldri sett det før.
Det ser ut som om du er den lille hjelperen hannes eller noe.
Unnskyld, Remy.
Jeg vet de er for mange...
Vet du hva? Det er greit. Jeg har vært egoistisk.
Er dere sulten?
Jeg spanderer middag
etter stengetid.
Faktisk,
be pappa ta med hele flokken.
Lille Kokk?
Dette er flott, sønn.
Kjempebra!
Profesjonelt.
Lille Kokk?
Hei, Lille Kokk.
Jeg trodde du gikk tilbake til leiligheten.
Men du var ikke der.
Jeg...
Jeg vet ikke...
Det føles ikke riktig å avslutte ting slik vi gjorde.
Jeg vil ikke krangle.
Det har vært hardt press på meg.
Mye har forandret seg på så liten tid.
Plutselig er jeg blitt en Gusteau.
Jeg må være en Gusteau.
Folk ville blitt skuffet hvis ikke.
Det er litt merkelig.
Jeg har ikke skuffet noen før, fordi at
ingen har forventet noe av meg før.
Den eneste grunnen til at noen forventer noe av meg nå er
på grunn av deg.
Jeg har ikke vært rettferdig mot deg.
Du har aldri sviktet meg, og det skulle jeg aldri ha glemt.
Du er en god venn. Den mest ærlige og...
Hva er dette?
Hva er det som skjer?
Stjeler du mat?
Hvordan kunne du?
Jeg trodde du var min venn,
jeg stolte på deg.
Kom deg ut!
Du og alle rottevennene dine!
Ikke kom tilbake igjen!
Hvis du gjør det må jeg behandle deg slik restauranter egentlig skal behandle dyr.
Du har rett, pappa.
Hvem er det jeg lurer?
Vi er det vi er,
og vi er rotter.
Han går snart, og du vet hvordan å komme deg inn.
Ta det du vil.
Blir du ikke med?
Jeg har mistet appetitten.
Vet du hva du ønsker i kveld, Sir?
Ja. Jeg vil ha hjerter ditt stekt på ett spyd.
Kom inn.
I dag er dagen.
Du bør si noe til dem.
Som hva da?
Du er sjefen, inspirer dem.
Hør etter.
Hør etter, alle sammen!
I kveld blir en stor kveld.
Appetitt kommer
og han vil ha en stor EGO.
EGO mener jeg, han kommer.
Anmelderen. Og han kommer til å bestille...
Noe.
Noe fra menyen vår.
Og vi må lage det.
Du klarer bare ikke la være du?
Du burde virkelig ikke være her i åpningstiden,
det er ikke trygt.
Jeg er sulten!
Og jeg trenger ikke maten der inne for å være glad.
Hemmeligheten er å ikke være kresen.
Merker det...
Nei, stopp!
Ånei!
Hva gjør vi?
Jeg skal hente pappa.
Kanskje du tror du er en kokk,
men du er fremdeles bare en rotte.
Han fjernet en stjerne sist han skrev om restauranten.
Han drepte kanskje Guste... Pappa.
Dette er veldig ille.
Men jeg skal si dere en ting...
EGO er kommet!
Anton EGO er bare en vanlig kunde.
La oss lage mat!
Ja, la oss...
Okei.
Jeg har en liten idè.
Du skal lage en ny type Skinner frossen mat for meg.
Og jeg vil til gjengjeld ikke drepe deg.
Ha det bra, rotte.
Ved du hva du vil ha i aften, Sir?
Ja det tror jeg at jeg gjør.
Etter jeg har spist mange varme retter fra den nye kokken deres
vet du hva jeg er gal etter.
Ett lite perspektiv.
Det er alt.
Jeg vil ha noen ferske og modne perspektiver.
Kan du komme med en god vin til det?
Med hva, Sir?
Ett ferskt perspektiv.
Jeg...
Ok. Siden det er helt tomt for perspektiver
og ingen andre har det i denne fordømte byen, vil jeg komme med et lite forslag.
Du tar deg av maten, så skal jeg komme med perspektiver,
som passer ypperlig til en flaske Cheval Blanc 1947.
Jeg er redd jeg... Hva vil du ha å spise?
Si til sjefen din Linguini at jeg vil spise hva nå enn det er han vil servere meg.
Si at han skal treffe meg med det beste han har.
Jeg vil ha det samme som han skal ha.
Så vi har gitt opp?
Hvorfor sier du det?
Vi er i et bur inne i bagasjerommet på en bil.
I en ventende fremtid av frossen- mat produkter.
Nei, det er jeg som er i et bur. Det er jeg som har gitt opp.
Du, er fri.
Jeg er bare så fri som du forestiller deg,
som du er.
Vær så snill. Jeg er lei av å late som.
Jeg later som om jeg er en rotte for pappa.
Jeg later som om jeg er et menneske for Linguini.
Jeg later som om du eksisterer
så jeg kan ha noen å prate med.
Du forteller meg bare ting som jeg allerede vet.
Jeg vet hvem jeg er.
Hvorfor skal du fortelle meg det?
Hvorfor må jeg å late som?
Men det gjør du ikke, Remy.
Du har aldri trengt det...
Nei, min andre venstre.
Pappa!
Hei, lillebror!
Emile!
Jeg elsker dere!
Hvor skal du?
Tilbake til restauranten,
de trenger meg.
Hvorfor bryr du deg?
Fordi at jeg er en kokk!
Det er din oppskrift! Hvordan kan du glemme din egen oppskrift?
Jeg skrev den ikke ned.
Den kom bare til meg...
Så få den til å komme til deg igjen!
Hvor er eieren?
Kan vi ikke servere dem noe annet?
Noe som ikke jeg fant på?
-Men det er jo dette de har bestilt. -Få dem til å bestille noe annet.
Si at vi er tom for det.
Vi kan ikke være tom, vi har jo akkurat åpnet.
Jeg har en bedre idè, hva om vi gir dem det de bestilte!
Vi kan klare det! Bare fortell oss hva du gjorde.
Jeg husker ikke hva jeg gjorde.
-Vi er nøtt til å si noe til kundene. -Så fortell dem at...
Remy! Ikke gjør det!
De kommer til å se deg!
De snakker ikke om å gå,
de snakker om hva de skal gjøre nå...
Rotte!
Ikke rør ham!
Takk for at du kom tilbake Lille Kokk.
Jeg vet at dette høres rart ut.
Men av og til høres sannheten rar ut.
Men det betyr ikke at den er det...
Sannheten...
Og sannheten er at...
Jeg kan ingenting.
Men denne rotten,
han står bak alle disse oppskriftene. Han er kokken.
Den sanne kokken.
Han har gjemt seg under hatten min.
Han har styrt meg.
Han er grunnen til at jeg kan lage maten som alle er interessert i,
og grunnen til at EGO sitter der ute i restauranten.
Dere har gitt meg ros på vegne av ham.
Jeg vet det er vanskelig å tro,
men dere hadde troen på at jeg kunne lage mat, ikke sant?
Hør her. Dette fungerer. Det er galskap, men det fungerer.
Vi kan bli den beste restauranten i Paris.
Og denne rotten, denne lille kokken
kan føre oss dit.
Hva sier dere? Er dere med meg?
Pappa!
Pappa jeg... Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg tok feil når det gjelder vennen din.
Og om deg.
Jeg...
Jeg vil ikke at du skal tro at jeg velger dette evenfor familien.
Jeg kan ikke velge mellom to halvparter av meg selv.
Jeg snakker ikke om matlagingen.
Jeg snakker om mot.
Betyr dette virkelig så mye for deg?
Vi er ikke kokker, men vi er familie.
Du sier hva vi skal gjøre, så kan vi hjelpe deg.
Stopp den helseinspektøren!
Kom igjen gutter!
Resten av dere blir her for å hjelp Remy.
"Arbeiderne må vaske hender".
Team 3 tar seg av fisken.
Team 4 har ansvaret for steking.
Team 5 tar grillen.
Team 6 sausene.
Gå til plassene deres!
Kom igjen! Alle må huske å gå på to bein.
Noen må dekke bordene.
Beklager forsinkelsen, men vi er få på jobb i dag.
Bare ta den tiden dere trenger.
Pass på at kjøttet blir godt stekt.
Slå den! Kom igjen, gi den inn!
Forsiktig med suppen her.
Mindre salt, mer smør.
Dere må kun bruke limonadeosten.
Lag sausen som om dere skal male et bilde.
Ikke ha for mye eddikblanding i salaten.
Lag det hver for seg. Bare fortsett!
Smakskjekking!
Ned ned skjèene.
Bra. For mye salt.
Bra.
Ikke for mye av det søte.
-Emile! -Unnskyld!
Vent Colette!
Colette, du kom tilbake.
Colette, jeg...
Ti stille!
Hvis jeg tenker meg om en gang til så kanskje jeg går igjen.
Ratatouille?
En deilig rett.
Er du sikker på at det er dette du vil servere EGO?
Hva er det? Jeg lager Ratatouille.
Hvordan ville du laget det da?
Ratatouille?
Tuller de?
Hvem laget Ratatouílle?
Jeg krever å få vite det!
Jeg kan ikke huske sist jeg ba kelneren om å gi kompliment til kokken.
Akkurat nå er jeg så heldig at kelneren faktisk er kokken selv.
Tusen takk, men i kveld er jeg nok bare kelneren.
Hvem takker jeg maten for da?
Unnskyld meg et øyeblikk.
Du må være kokken?
Hvis du har lyst til å møte kokken, er du nøtt til å vente til alle de andre har gått.
Jeg venter.
Først trodde EGO at alt bare var tull.
Men mens Linguini forklarte, forsvant smilet til EGO.
Han reagerte ikke på helt normale spørsmål.
Og da fortellingen er ferdig
reiser EGO seg, takker for maten, og forsvinner uten et eneste ord.
Dagen etter ble anmeldelsen offentliggjort.
På mange måter er jobben til en anmelder enkel.
Vi risikerer ingenting.
Vi får gleden av å fortelle andre om jobben deres og dem selv.
Vi trives ved negativ kritikk
som er artig å skrive og lese om.
Men den harde virkeligheten vi anmeldere står ovenfor,
er at når alt kommer til alt,
er den vanlige sladderen kanskje mer betydningsfull enn kritikken vår.
Men av og til risikerer også vår kritikk noe,
og det er når vi oppdager og forsvarer noe nytt.
Verden er ofte ikke i stand til å motta nye talenter,
nye verk. Det nye trenger venner.
I går kveld smakte jeg noe nytt.
Et helt spesielt måltid fra en svært uventet kilde.
Å fortelle meg hvem som står bak dette, og å utfordre meg om hvem som lager den beste maten,
er en altfor beskjeden uttalelse.
De rystet meg.
Før har jeg ikke lagt skjul på at jeg ikke har likt
Gusteau`s berømte motto: "Alle kan lage mat".
Men først nå forstår jeg hva han virkelig mente.
Ikke alle kan bli like flinke artister.
Men en flink artist kan komme fra hvor som helst.
Det er vanskelig å forestille seg en mer ydmykende kilde
enn dem som jobber på Gusteau's.
Som er, i denne anmeldelsen,
ikke noe annet enn den beste kokken i Frankriket.
Jeg vil snart komme sulten tilbake til Gusteau`s.
Det var en nydelig kveld.
Den beste i livet mitt.
Men det eneste forutsigbare i livet, er det uforutsigbare.
Vi måtte få Skinner og helse- inspektøren til å tape.
Og selvfølgelig stengte de oss ute.
Maten betydde ingenting.
Med en gang det kom ut at det var rotter på kjøkkenet.
Restauranten ble lagt ned.
Og EGO mistet jobben og evnen til å anmelde.
Men dere trenger ikke synes så synd på ham.
Han klarer seg svært godt som en forretningsinvesterer.
-Han virker veldig lykkelig. -Hvordan vet du det?
Må stikke,
middagstid.
Du vet hvordan han liker den.
Takk Lille Kokk.
Kan jeg friste deg med en dessert i kveld?
-Gjør du ikke alltid det? -Hva vil du ha?
Overrask meg!
Tro meg! Den historien blir bedre når jeg forteller den.