Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Traducerea: arconrad
"MAMA MEA"
Dă-mi un foc.
Mulţumesc.
- Ai aşteptat mult? - Nu.
Ce crezi?
Mi-a fost foarte sete şi eram înfierbântat. Asta este tot.
Cu grijă. Este umed.
Eşti atât de obositor!
Aş fi vrut să fac altceva.
Sau să trăiesc altfel.
Dar m-am lăsat învinsă de lucruri...
Lucruri străine de mine. S-au insinuat în mine...
încetul cu încetul...
Mi-au distrus speranţele.
Au început să pună stăpânire pe mine.
Poţi înţelege că atunci când eram tânără...
Nu era asta viaţa la care visasem.
Nu am visat la viaţa asta pentru că nu eram cum sunt acum.
Eram plină de bucurie şi de energie.
Nu m-ai cunoscut, Pierre.
Imediat după naşterea ta, tinereţea me-a a luat sfârşit.
Asta nu este adevărata mea fire.
Am impresia că nu m-am schimbat.
Sunt în continuare plină de bucurie şi de energie.
Dar nu sunt în stare să arăt asta celorlalţi.
Singură cu energia şi bucuria mea.
Este destul de dureros.
Mama ta este ca mine.
Nu vreau să spun că este îngrozitoare.
Pur şi simplu nici ea nu s-a schimbat.
Ca şi mine, ea poartă o mască.
Este destul de obosită în zilele astea.
- Din punct de vedere fizic se simte bine - Pot să plec acum?
Vrei să-ţi duc geanta? - Nu.
- Dă-mi cutia -Nu, este OK.
Ai slăbit. Nu arăţi bine deloc.
Sunt atât de fericită să te văd.
Bunica a trimis brânza asta.
Mama ta este sus.
- Este grea. - Nici o problemă.
Piscina!
Eşti ud leoarcă!
Asta este tot ce poţi să spui?
Îţi voi arăta împrejurimile.
Cred că mă duc la cumpărături în după amiaza asta.
Şi tu ce o să faci?
Nu ştiu.
Nu poţi sta închis în casă toată după amiaza, Pierre.
Pierre...
A lovit-o?
Marthe, a lovit-o? Spune-mi dacă a lovit-o.
Ce vrei să spui?
Să ai grijă când te trezeşti mâine dimineaţa.
Să fii foarte atentă.
Pierre.
Tatăl tău şi-a luat rămas bun.
A trebuit să plece în Franţa.
Cu afaceri.
Unde în Franţa?
În Nissa.
S-a întors la amanta lui?
Pierre! Ce te-a apucat?
Păstrează-ţi gândurile acestea pentru tine, te rog.
Nu te supăra.
Nici pe mine nu mă deranjează.
Simt o mare fericire să fiu aici cu tine, doar noi doi.
Nu exagera.
Jur.
O să te am doar pentru mine.
Ce zici, ce facem după amiază?
Mergem pe plajă?
Cu tine?
Unde este mama mea?
Ce te-a apucat?
Mamă, nu poţi să stai aici.
De ce te-a adus aici?
- Vrei să stai jos? - Nu, mulţumesc.
Da!
Ce faci pe insula asta?
Nu poate să lucreze şi în altă parte?
Nu voi rezista două luni aici.
Eşti doar plictisit.
Acolo este parcul acvatic.
Te voi duce la Yumbo.
Acolo trebuie să mergem.
Luăm cina, apoi mergem la petrecere.
Toată noaptea.
Eşti foarte frumoasă.
Voi fi mândru să te am alături de mine.
Vor crede că eşti amanta mea.
- Da, sigur. - Şi de ce nu?
Sunt prea bătrână să mă confunde cineva cu amanta ta?
Te ruşinezi?
Marthe, ai auzit asta? Par atât de bătrână!
Chiar aşa, Pierre...
Nu ţi-e ruşine?
Când plecăm?
Foarte repede, numai dacă tu crezi că nu este o idee bună.
- Să mergem azi. - Nu azi.
Dar am promis...
Mamă!
M-Mamă?!
Mamă?
Aaahh.
Aahh.
Eşti supărat pentru că nu te-am luat cu mine?
Spune-mi!
Vom avea suficient timp să ne distrăm.
Te iau mâine.
Promit.
Între timp, iubitul meu tânăr...
Adu-mi ceva să mă usuc.
Din baie.
Du-te...
Slăvită să fii Maria, tu cea plină de har.
Binecuvântată eşti tu între femei.
Binecuvântat este rodul trupul tău.
Sfântă Maria, Maica Domnului, roagă-te pentru noi păcătoşii.
Acum şi în ceasul morţii noastre.
Slavă ţie Sfântă Fecioară!
Am veşti proaste. Tatăl tău a avut un accident.
Trupul lui este la bunicii tăi.
Luăm avionul pentru Nantes.
Nu ştiu dacă vom închiria vreo maşină...
sau dacă ne va lua cineva de la aeroport.
Ce s-a întâmplat?
Dacă vorbeşti cu Marthe sau Robert, nu uita...
Tu trebuia să fi cuprins de tristeţe.
Nu trebuie să plângi.
Dar măcar stai cu capul în pământ.
Ascultă, Pierre.
Nu mă aştept să-mi alini durerea aşa.
Imbecilule.
# Micul John dansează, dansează aşa... #
# Cu sula lui va dansa, cu sula lui va dansa. #
# Cu degetul lui, degetul, degetul, cu mâna lui, mâna, mâna, #
# cu cotul lui, cotul, cotul, cu capul lui, capul, capul #
# # Cu sula lui, sula, sula... cu fundul lui, fundul, fundul. #
# Aşa dansează micul John... #
În Istanbul, am fost cei mai fericiţi.
Nu-ţi poţi aminti. Erai prea mic.
Dar toţi aceşti trei ani am trăit acolo...
Vremuri ideale.
Turcii sunt minunaţi.
Nu sunt cum spun oamenii. Sunt buni.
Să trăieşti lângă ei însemna să avem un nivel scăzut de viaţă.
Atunci pleacă.
Voi pleca.
Şi unde te vei duce?
Iulie! Ăştia suntem noi.
# Cei născuţi în luna iulie. # # Sus, sus, sus! #
Să bem, să bem, să bem!
# Ea este printre noi! #
# Dă pe gât un pahar # un pahar ca oricare dintre noi. #
# Este o beţivă. #Vezi asta când te uiţi la faţa ei! #
Încă odată! Încă odată!
Pierre...
Uită-te la mine.
Eşti prea tânăr. Nu ar trebui să vorbesc aşa cu tine.
Tatăl tău a murit. Nu te voi mai minţi.
Trebuie să recunoşti că sunt mai rău ca el.
Nu merit respectul tău.
Ce crezi că am făcut în fiecare după amiază în toţi aceşti ani?
De ce ai fost crescut de bunica ta?
Ce şi-ai imaginat?
Uită-te la mine, Pierre!
Sunt o târfă.
Nimeni nu mă respectă.
Tatăl tău a ştiut asta. A permis asta.
Dacă mă iubeşti cu adevărat, atunci recunoaşte că sunt dezgustătoare.
Vreau să mă iubeşti pentru asta.
Pentru ruşinea pe care ţi-o inspir.
Pierre!
Sunt aici.
Beau prea mult.
Dar mă simt bine... Nu am vomitat pe tine.
Pute.
Nu se spală?
Camera lui a fost aerisită?
Trebuie să iese afară.
Are nevoie de exerciţii.
Ce o să-i prescrii?
Pe moment, doar vitamine.
La vârsta lui, nu vreau să-i dau medicamente de relaxare.
Este ridicol.
În primul rând trebuie să iasă mai mult la aer şi să-şi schimbe obiceiurile alimentare.
Ar trebui să iasă afară la aer. Ar trebui să mănânce...
Cât de mult îţi ia să ajungi doctor în Spania?
Nu are febră sau alte simptome.
Vrei opinia mea de medic?
Nu are nimic.
Pur şi simplu nu-i pasă.
Bine.
Ce-ţi datorez?
Nimic. Pentru asta, nimic.
Nimic? Pleacă de aici!
Lasă-mă în pace. Ieşi afară!
Eşti sigur că mi-ai spus tot?
- Mi se pare că eşti nervos. - Taci din gură!
Uite. Pijamale curate.
- Ce s-a întâmplat? - Sunt ale tatei.
Nu te cert, scumpul meu.
Nu te cert.
Ieşi afară?
Bineînţeles.
De ce să ai grijă de un fiu care nu este bolnav...
Uite...
Cheia de acces la studiile tatălui tău.
Nu am puterea să scap de mizeriile astea.
Mă bazez pe tine să faci asta.
Aruncă tot, în afară de lucrurile care te interesează.
Cheia cea mică, deschide biroul.
OK.
Haide! Mă faci să întârzii.
Mă mai iubeşti?
Te iubesc mai mult decât orice pe lume.
Continuă!
Să nu-i spui mamei! Să nu-i spui.
Te omor dacă-i spui!
Mama s-a trezit deja?
Mama ta a plecat pentru câteva zile.
Unde?
Nu-ţi face griji.
Am rămas dora noi trei şi suntem liniştiţi.
Robert şi cu mine vom avea grijă de tine aşa cum se cuvine.
O vom suna pe bunica şi îi vom spune că vii acasă.
Hai să ne întindem aici.
- Stai mai departe de mine. - Mda, Ok.
Ştiu că eştio îngrozitor de nefericit.
Mamă?
Şi tu eşti la fel de slabă.
Tatăl tău eera slab ca tine
Poate că acum şi-ai dat seama că dorinţa ne face slabi.
Dar tu încă nu ştii ceea ce ştiu eu.
- Deci, spune-mi. - Nu, Pierre.
Nu trebuie să afli asta de la mine.
Dacă vei afla, mă vei ierta.
L-ai ierta chiar şi pe tatăl tău.
Vreau să te bucuri de viaţa ta.
Nu cred că eşti suficient de fericit.
Nu vreau să mai arăţi niciodată în halul acesta.
Ştii cum îţi spune Rea?
Rea?
O cunoşti.
Este bruneta care vine să mă ia uneori.
Da, cred că da...
Ce spune?
Îţi spune, Cavalerul Tristei Figuri.
Ce glumă nereuşită.
Voi doi v-aţi putea înţelege.
Ea este doar cu câţiva ani mai mare
Este cea mai sălbatică fată pe care o cunosc.
Te voi arunca direct în braţele ei.
Îţi va desăvârşi educaţia.
Mamă.
Las-o pe mama ta să se ocupe de asta.
Să-ţi iubeşti mama nu înseamnă absolut totul...
Nici să fi înfricoşător de serios.
Unde o să ajungi dacă nu ţii cont de bucuriile celorlalţi?
Şi tu eşti o femeie serioasă.
Este doar o mască, idiotule.
Am invitat-o pe Rea la o băută cu noi în noaptea asta.
Este bine?
Da.
Îţi este frică?
Bineînţeles că nu.
Păcat.
Mamă.
Mamă!
Pierre, îmbracă-te.
Te scoatem la Yumbo.
Să mă pupi şi tu de asemenea, Rea.
Rea, te rog.
Băieţel, primul sărut ţi-l voi da în fund.
Te rog, poţi să treci pe la... să treci pe la clubul de golf.
Limba mea va săpa adânc chiar acolo.
Va curăţa adorabila ta gaură a curului.
Ce i-ai spus?
Abia aştept să-i mănânc curul mizerabil.
Hei, curul meu mizerabil este la fel de curat ca şi al tău!
Ce?
De ce ai luat-o razna?
Arată-mi, dacă mă înşel.
Ce?
Uite...
Termină!
Hai să verificăm.
Poţi să aprinzi lumina, te rog?
Mulţumesc.
Dezgustător!
Eşti dezgustător!
Cred că ai supraestimat curăţenia găurii tale.
Du-te şi caută-l!
Te implor. Du-te să-l cauţi.
- Eşti mult mai nenorocit ca ei! - Hai să intrăm înăuntru.
Nu. Nu mă mişc de aici.
Ridică-te, Marthe.
Or să audă vecinii.
Ridică-te, te rog.
Opreşte-te!
Haide...
Lasă-mă să plec!
Termină!
- Ce s-a întâmplat cu el? - Doarme.
Ai dormit aici, Marthe?
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Nu acum.
- Este important -Poate aştepta.
- În camera ta? - Nu.
Am să-ţi arăt
Trebuie să vorbesc cu tine.
Eşti OK?
Mă gândeam la moartea tatălui tău.
De fapt, afost o moarte bună.
Şi eşti OK?
Super. M-am dus la biserică.
Oh, Pierre. Nu mai începe din nou.
- Ai fost fericit ieri? - Da.
Chiar de va fi ca totul să fie distrus.
Plăcerea începe doar în momentul în care viermele este în fruct.
În timp ce mă rugam, m-am hotărât să fac ceea ce vrea Rea.
Hai să închinăm pentru asta! Adu sticlele.
Pentru iubirea ta cu Rea!
Încă mă înspăimântă.
Toţi trei vom lua cina împreună.
Tu vei petrece noaptea cu ea.
- O să mă părăseşti? - Nu.
Nu te părăsesc. Mă voi distra pe cont propriu.
Adu băuturile.
Pierre...
Ştii că mama ta e nebună?
Da.
- Să nu pleci după cină. - Da.
Nu mai sunt de vârsta ta.
Voi doi vă veţi distra mai bine cu mine.
Nu ai dori ca o mamă bătrână să-mi afecteze distracţia.
Tu nu eşti o mamă bătrână!
Cu siguranţă că sunt, devreme ce îmi amintesc
că eram cel mai rău copil când eram mică.
Nu de fiecare dată fiicele sălbatice devin mame bătrâne?
Eu am fost sălbatică. Cu adevărat un copil sălbatic.
Alergam singură prin păduri. Sunt la fel de sălbatică şi azi.
Probail că ai dreptate...
S-ar putea să nu fiu o mamă bătrână.
Care să călărească prin păduri...
Eu călăresc în fundul gol.
Mi-am aruncat hainele.
Pierre! Mă asculţi ce-ţi spun?
Am eliberat calul în păduri.
Atunci m-am culcat cu tatăl tău.
Nu eram de vârsta ta. Eram plină de furie.
Tatăl tău m-a găsit goală în pădure.
A crezut că armăsarul meu şi cu mine eram animale ale pădurii.
Tatăl tău, abia dacă are vreun rol în toată povestea asta.
Preferam să fiu singură.
Eram singură în păduri.
Eram dezbrăcată.
Eram goală puşcă.
Eram într-o stare pe care o voi cunoaşte din nou când voi muri.
Visam la joc şi la viaţa sălbatică.
M-am rugat ca ei să nu mă deranjeze.
Tatăl tău m-a deranjat.
Copilul meu, copilul meu din pădure...
Din frunzele pădurii, din umezeala plăcerilor mele...
Nu l-am vrut pe tatăl tău.
Când m-a găsit goală, m-a obligat.
I-am umplut faţa de sânge, să ştii.
Am vrut să-i scot ochii cu ghearele.
Mamă.
Am dat-o în bară. Nici măcar 13 ani nu aveam.
Nici atât. Numai să fi avut 13 ani!
Deja am fost căsătoriţi vreme de 5 ani.
Îşi petrecea tot timpul spionându-mă.
Cred că m-a iubit tot timpul.
Helene?
Este Manuel!
Vin şi eu cu voi mai târziu.
Ce mai faci?
- Ce mai faci? - Ce mai faci?
Uite, ce este, merg până aici pentru câteva minute!
Închide ochii.
Distrează-te, târfă mică!
O caut pe Helene? O cunoşti pe Helene?
Uită-te pe aici, găseşti-o şi singur.
Îi dai hainele jos?
Să i le dau?
Sărută-mă.
- Sărută-mă. - Nu.
Nu ăsta e sărutul pe care ţi l-am promis.
Originea lumii se găseşte în gaura asta.
Să nu-i crezi niciodată pe cei care nu sunt de acord cu asta.
Haide. Scoateţi astea.
Haide!
Ameţeşte-o!
Haide!
Sunt cumva calul tău?
- Sunt cumva calul tău -Continuă.
Aşa.
- Spune-o. - Uşurel băiete.
Uşurel!
Asta doare!
Bună, bună, pot să beau ceva cu tine?
Nu vorbesc germana.
Pot să stau şi eu aici lângă tine?
Te rog...
Iartă-mă, îmi cer scuze.
Salut! Ce mai faci? Bine?
Ce părereai de Insulele Canare, îţi plac?
Şi ţie? Nu sunt minunate? Nu sunt atât de electrizante în vara asta?
Vremea e minunată în Insulele Canare, La revedere. Mulţumesc.
Să ai parte de distracţie. La revedere.
Hei, mama!
O să-i concediez! Vreau să spun, cui îi pasă.
Nu mai avem nevoie de ei. O să-i dau afară, OK?
Mă simt ca şi cum aş fi servitorul tău?
Lasă-l în pace. Este neamţ.
Nu înţelege.
Nu-mi pasă. Le voi concedia.
Marthe!
Pe unde dracului te ascunzi, vacă proastă?
Haide! Îmbracă-te!
Ieşi afară! Nu mai este timp de spălat!
Îmbracă-te!
- Ce se întâmplă? - Taci din gură!
Ieşi afară!
Eşti concediată!
Concediată!
Nu te mai întoarce!
Vrei să mă loveşti?
- Haide, loveşte-mă, Robert. - Nu, Robert!
Fundul meu?
Loveşte-l!
Nu?
Rău.
Te avertizez...
Ai 20 de minute să dispari.
Douăzeci de minute!
Dacă nu, vă fac praf pe amândoi.
Crezi că ne poţi da nişte cafea?
Şi datorită faptului că ei nu vor să-l recunoască pe Dumnezeu,
toată nedreptatea, slăbiciunea, lăcomia, răutatea
invidia, gândurile criminale...
cearta, înşelăciunea, obiceiurile rele;
cei care şoptesc, beţivii, duşmanii lui Dumnezeu.
Unii...
care înţeleg legile lui Dumnezeu...
încă se dedau la asemenea practici...
Merită să moară.
Nu numai că fac asta, dar îi şi admiră pe cei care practică aceste lucruri...
Nu! Stai aici. Nu veni înăuntru.
Am mers un pic cam departe. Nu are rost să regretăm.
Dar eşti prea tânăr.
Eşti prea aproape de vremea în care te rugai.
Nu este vina mea.
Într-o lume ideală, prietenia pură, ne-ar putea uni.
Dar asta nu este o lume ideală
Sunt exact aşa cum m-ai văzut tu, Pierre.
Aşa vreau să rămân în sufletul tău.
Vreau să fiu acel gen de mamă pentru tine.
Acum, ascultă. Nu vreau să te mai văd.
Nu am fi putut niciodată să trăim împreună fără această boală.
Din cauza acestei boli nu ne putem vedea aşa cum suntem în acest moment.
Nu lua mina aceea serioasă, te rog.
Ce am făcut...
Ar fi nebunesc să mai facem din nou.
Dar când sunt lângă tine, nu visez decât să fac lucrurile acelea din nou.
Ştiu că nu mă judeci acum.
Trebuie să-mi rămâi credincios.
Trebuie să refuzăm împreună lumea celor care aşteaptă liniştiţi...
ca moartea să-i lumineze.
Trebuie să le întoarcem spatele cu mândrie.
Să avem grijă de casă.
Îţi aminteşti de cod?
Nu mă dezamăgi, Pierre.
Te voi suna.
Haide.
Binecuvântează-mă.
Mă sperii.
Ai accepta să fii mama unui zeu?
Să fii Fecioara Maria?
De ce li se cere mereu fiilor să fie zei?
Îmi pare rău.
Am crezut că nu era nimeni aici.
M-am lăsat absorbit.
Stai, că vin.
Aşadar, mama ta a plecat?
Am venit să-i dau cheia.
Te deranjez?
Nu.
Eşti OK?
Nu pari Ok.
Sunt bine.
Aştepţi pe cineva?
Nu.
Sunt singur.
Te deranjez?
Eşti chiar atât de nefericit?
Cred că dacă eram în stare să plâng,
m-aş fi simţit puţin mai bine.
Poate că ar trebui să ieşim.
La Yumbo?
Nu.
Te-a rugat cumva mama mea să ai grijă de mine?
Da.
M-am supus.
M-a intimidat...
M-a excitat.
M-a asigurat că te vei simţi la fel de ciudat.
De aceea am acceptat.
Ce ar trebui să facem acum?
Să ne distrăm.
Ar trebui să mă ţii în braţe.
Te dezgust?
Te rog nu mă şicana.
Aşadar ai să dispari la fel cu ai apărut?
Într-o zi, l-am întâlnit pe tipul acesta...
"Ce părere ai?" l-am întrebat.
"Cred că eşti un porc tânăr", a spus el.
I-am spus că da. I-am spus că am fost un porc.
Ne întâlneam destul de des.
Timp de o lună. De mai multe ori.
Mă hrănea. Mă hrănea forţat.
M-am îngrăşat cu aproape 8 kilograme. Îmi interzisese să-mi fac baie.
Asta este dezgustător.
Te obişnuieşti cu asta.
Până la urmă mi-a plăcut asta.
Mă făcea să mănânc tot felul de chestii.
Câteodată şi mâncare de pisici.
Într-o zi m-a legat.
Mi-a spus: "Eşti pregătită să te măcelăresc."
Avea un cuţit de măcelărie imens.
A început să-l ascută uşurel chiar sub nasul meu.
Nuţi-a fost frică?
Era ciudat, dar nu era periculos.
Mai mult era chiar un dulce.
După fiecare lovitură... El avea tot timpul privirea aceea.
O pauză pentru un OK ca să poată continua.
Ce a făcut cu cuţitul după aia?
Mi-a luat sânge. Chiar de sub buric.
Nu m-a durut. Sângele se scurgea încetişor.
L-a strâns într-o cană mititică de plastic.
Spunea că vroia să facă un cârnat cu sânge.
Apoi mi-a pus cuţitul la gât.
M-am speriat îngrozitor.
M-am panicat. Am început să ţip.
El a spus: "Ţipă, ţipă!"
Chiar am crezut că s-a terminat.
Cred că de aceea nu a mers până la capăt.
A doua zi mi-a spus că nu am fost suficient de serios.
El vroia să măcelărească porci cu adevărat tineri.
Mi-a arătat uşa, m-a aruncat afară.
Cred că acel tip chiar i-a omorât pe aceşti doi tineri belgieni.
Mi-a arătat nişte hălci de carne în frigiderul lui.
"Acesta este Frank", a spus.
"Lângă el, ăsta de aici e Richard."
Vroia să te excite?
Poate.
Tot ce ştiu este că, chiar a funcţionat.
Unde pot să dau de cafea?
Da, da... vin.
Prietenii tăi mă cam sperie.
Eu nu-l cunosc decât pe Loulou.
Vrei să plece?
Ce facem noi împreună, mai exact?
Exact?
Tu eşti cel care a spus că ne-ar fi mai uşor într-un grup.
Aş prefera acest lucru numai dacă ar pleca ei.
OK.
Atunci fă cafeaua.
În regulă, vom face cafeaua.
Hansi!
Nu rămâi?
NU, Pierre.
Am hotărât să merg acasă cu Loulou.
La revedere.
Sună-mă, dacă vrei.
Vom lua cina la Residence.
Te-am făcut să aştepţi?
Îţi place ţinuta mea?
Am călărit toată dimineaţa.
Îmi place, sunetul, nu însă şi biciul.
Dezamăgit?
În genunchi!
Linge-mi cizmele!
Ce te uiţi aşa la mine?
Te plăteşte maică-mea cumva, Hansi?
Pierre.
Unde ai fost, tu şi cu Loulou noaptea trecută?
Nici măcar nu m-am mişcat de aici.
- Mă crezi? - Nu, deloc.
Bine...
Vrei să pleci?
Nu.
Vrei biciul?
Vrei să mă biciuieşti până mor drept pedeapsă căam întârziat?
Chiar crezi că sunt o târâtură plătită de mama ta?
Nu, nu, nu...
Nimic din toate astea aici!
Aceste este un loc respectabil.
Scoateţi-o.
Încetează cu asta.
De ce?
- Este un lucru murdar. - Nu, nu este.
Nu face asta. Termină!
Ce vrei să fac?
Nimic.
Hai pur şi simplu să stăm aşa.
Fără atingeri?
Desigur că ne putem atinge.
Dar cu blândeţe, nu-i aşa?
Nu te vei descurca niciodată.
O să o întrebăm pe Loulou.
Eu sunt.
În continuare o groază de oameni?
Vino aici
Vino şi ajută-ne, te rog.
Vom aştepta.
Ce frumos este să fii dezbrăcat.
Scoate-mi cizmele, te rog. Nu ne descurcăm.
Cât este ceasul?
Puţin trecut de ora două.
Deja?
Mai putem oare să luăm ceva de mâncare?
Da, doamnă.
Vom coborî.
Foarte bine, doamnă.
Pe bune, cine este Loulou?
Un prieten din copilărie El este şeful la Residence.
Dar...
Niciodată nimic nu este simplu. Mai întâi să mâncăm.
Nu, dar spune-mi cine este.
Nu. Pentru mine, Loulou este servitorul nostru, ai înţeles?
Mă simt... ca şi cum m-aş picura încă.
Destul. Este destul.
Cum ai spus că-ţi câştigi existenţa?
Put.. aşa că mă duc să fac un duş...
iar tu poţi să-ţi dai jos hainele şi să te bagi în pat şi...
poţi să stai îmbrăcat.
Încântător!
- Vrei să pleci? - Nu, desigur, rămânem.
Dă-ţi jos hainele.
Trage-i-o.
OK, stai jos aici. Vreau să te uiţi la ea, nu la mine.
Te deranjează lucrul ăsta?
Absolut deloc.
Nu fuma în camera mea, te rog!
Bună.
Unde este mama ta?
Eşti italian?
Mă duc să mă plimb.
Câteodată recunosc că iubesc atât de mult curul lui
Hansi pentru că vreau ca Dumnezeu să mă blesteme.
Acum asociez bucuria...
Acea bucurie îndepărtată în Dumnezeul pe care l-am cunoscut odată...
Recunosc că amândoi sunt la fel de binecuvântaţi.
Curul ei m-a făcut să-mi dau seama
că nu l-am iubit niciodată cu adevărat pe Dumnezeu.
Mi-a plăcut ideea de a fi părăsit de Dumnezeu.
Pur şi simplu recitam din catehism şi atâta tot.
Dumnezeu înseamnă altceva decât rugăciunile mele de odinioară.
Este felul meu de a-mi pierde simţurile.
Iubind-o pe Hansi, nădăjduiesc să-mi pierd încet încet simţurile.
Într-un mod foarte lent, dar nu lipsit de viaţă.
O lentoare agitată.
Agitată şi plină de fiori
Nu mă face fericită de fiecare dată.
Nu cred că-mi pierd simţurile mai mult cu Hansi...
decât cu Dumnezeu.
Nu ştiu dacă ai vrut să mă îndrumi prin această lentoare.
Ce faci?
Te-am căutat vreme de o oră!
Îi scriu mamei.
Despre ce?
Despre noi.
Vreau să citesc scrisoarea.
Ştii, eu nu cred deloc în perversiune.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Nu cred în ea pur şi simplu pentru că nu există.
Mama ta ştie asta mai bine ca mine.
Te plictiseşte că îi scriu lucrurile astea?
Dacă nu mă mai doreşti, spune-mi deîndată.
La ce te gândeşti?
Nu există plăcere vinovată. Lasă asta.
Sunt pregătit pentru tot. Să fie foarte clar.
Ce vrei?
Oare ştii şi tu vreodată ce vrei?
Te iubesc.
Nu vreau ca tu să te apleci atât de jos.
- Ce vrei? - Ce îţi poţi dori aici?
Totul.
Ce ai făcut cu Rea?
Termină.
De ce?
Ai făcut lucruri pe care ai vrea să le mai faci din nou?
Eşti ruşinată?
Pierre, să nu ne jucăm cu asta.
Ei bine, de ce nu?
Prima dată, când m-a trimis la un hotel.
Lângă terenul de golf.
A lăsat uşa deschisă.
Eu trebuia să intru...
să mă dezbrac complet...
şi să intru în patru labe pe covor.
Apoi, doar să o chem.
Mai departe.
A ieşit din baie.
S-a uitat la mine o bună bucată de timp.
Apoi a ieşit un bărbat din baie.
I-a spus mamei tale ce să facă cu mine.
Vroia să mă lege la ochi.
Apoi mama ta m-a adulmecat pe unde a dorit ea.
A spus că trebuia să mă cureţe...
Taci din gură! Taci din gură!
Pleacă.
Lasă-mă în pace.
Lasă-mă în pace, am spus.
Lasă-mă în pace!
- Într-un an sau doi? - În doi.
- Să încercăm! - Haide!
Hei!
Aş vrea să putem sta aici mereu!
Uite, Pierre...
Asta este pentru mama ta.
Trăiască cea mai mare curvă din toată Mediterana!
Te simţi bine?
Îi voi cere scuze.
Nu. Am să plec.
Te rog nu face asta.
Vrei să fii singur?
Dă-mi o ţigară.
Loulou!
Da?
Poţi să vii aici?
Chiar acum!
Dovedeşte-mi că mama a fost cât pe aici să mi te încredinţeze mie.
- Îmi pare rău, nu pot. - Rămâi.
Ar fi prea uşor să plec acum.
Dă-mi coarda.
- Unde este? - Lângă mături.
Uite.
Dă-mi şi trusa.
Este pe raft.
Te îmbraci?
Nu merg. Nu mă simt în stare.
Nu poţi sta încuiat aici.
De ce nu?
Nu-i auzi pe bandiţi cum ne strigă?
Nu. Nu aud nimic.
Nu mai eşti amuzant.
Devii foarte plictisitor.
Mulţumesc.
Vrei să pleci acasă?
Vreau să-l văd.
După părerea mea...
Să fii în braţele lui Hansi te face să uiţi de tine
Mişcă!
M-am săturat să tot ies afară singură.
Mi s-a acrit!
Cred că am terminat, Rea.
În sfârşit a avut loc. Mi-am pierdut tragerea de inimă.
Eşti doar deprimat.
Este mai rău decăt atât.
S-a terminat.
Nu ar trebui să mă plâng. Eu am făcut-o în cea mai mare parte.
Acum a ars.
Terminată.
Tot mai multe motive...
Hai să-i facem o înmormântare fastuoasă...
pentru agonia dorinţei tale!
Ştii...
Ultima rundă este întotdeauna cea mai bună!
Nu glumesc.
Nu este vorba de dorinţă.
Mi-am ars toate punţile.
Dar ai dreptate. Cu siguranţă că m-a uitat.
Mulţumesc!
Vino aici.
Nu o vom mai face niciodată din nou. Promit.
Am făcut mult.
Am făcut-o în faţa mamei tale.
Amândoi l-am biciuit pe Loulou nopţi întregi.
Dar ea te-a obligat să faci asta.
Nu ştiu.
Trebuie să uiţi.
Nu vreau să te mai văd plângând.
Mama ta m-a obligat să mă jur că o vom face şi cu tine.
Nimic nu te poate obliga să o faci.
Eşti sigură?
Te iubesc mult, Pierre.
Sărut-l. Hai sărută-l.
Trei dintre noi o vom aştepta aici.
O vom face să fie mândră de noi.
Nu ai de ce să-ţi fie frică, Ok?
Nu are de ce să-ţi fie frică.
- Încă o bere, te rog, prietene! - Îmi pare rău, nu.
Şi când spun nu, este nu! Închid.
Încă una şi mă duc în pat.
Mă poţi ajuta te rog?
Uite cine a venit!
Oh, fetiţa mea este aici.
Bună, băieţi!
Este cummva o înmormântare?
Mi-a fost dor de voi.
Foarte.
- Aşa că du-te să dormi. - Mulţumesc foarte mult.
Cum a mers cu Hansi?
- Mda, nu ştiu. - Nu ştiu.
Mi-a fost dor de tine.
- Să închinăm un pahar! - Sănătate!
Sănătate!
- Sănătate! - Sănătate!
Mama mea!
Fiul meu!
Fiul meu care a crescut mare.
Mi-e somn.
Am băut prea mult.
Vrei să dormi cu mine?
Dacă vrei.
Nu este bine?
Este atât de bine.
Ok?
Deci ce faci aici?
- Vacanţe. - Vacanţe.
- Şi tu? - Eu, nu ştiu.
Şi ce faci în vacanţe?
Mă relaxez, beau...
Nu, nu sunt gay.
De ce întrebi?
Oh, nu ştiu, doar aşa să ştiu.
Nu este rău ceea ce urmează să facem.
Este rău că vrem să-i supravieţuim.
Nu mă cunoşti.
Nu ai putea să ajungi la mine.
Da...
Tu eşti mama mea.
Şi iubirea mea.
Vino...
Mami, nu vreau să mor!
Traducerea: arconrad