Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"ÄITINI"
Anna minulle tulta.
Kiitos. Hei!
- Odotitko kauan? - En. Mitä mieltä olet?
Minulla oli kuuma ja jano. Siinä kaikki.
Varovasti, se on märkä.
Sinä olet niin väsyttävä!
Olisin mieluiten tehnyt toisin.
Tai elänyt toisin.
Annoin asioiden nujertaa itseni.
Minulle vieraiden asioiden. Ne asettuivat asumaan -
ja vähän kerrallaan ne tuhosivat toivoni.
Ne alkoivat hallita.
Ymmärrät varmaan, ettei tämä ole elämä, josta unelmoin nuorena.
En uneksinut tästä elämästä, sillä en ollut tämä henkilö.
Olin täynnä iloa ja tarmoa.
Et tuntenut minua, Pierre.
Nuoruuteni hajosi heti synnyttyäsi.
Minulla on mielikuva, että tämän hetkinen elämäni -
ei vastaa todellista luontoani.
Mielestäni en ole muuttunut.
Olen edelleen täynnä iloa ja tarmoa, -
mutta kykenemätön todistamaan sen toisille.
Yksin ilossani ja tarmossani.
Se on aika kammottavaa.
Äitisi on kaltaiseni.
En tarkoita, että hän on kammottava.
Hänkään ei ole vain muuttunut.
Minun laillani, hän käyttää naamiota.
Hän on nykyisin aika väsynyt.
- Fyysisesti hän on kunnossa. - Voinko nyt mennä?
- Haluatko, että kannan kassisi? - En.
- Anna laatikko minulle. - Pärjään kyllä.
Olet laihtunut. Näytät huonolta.
Hauska nähdä sinua.
- Sinua oli ikävä, Marthe. - Samat sanat.
- Isoäiti lähetti juuston. - Äitisi on yläkerrassa.
- Se on painava. - Ei hätää.
Uima-allas!
Olet läpimärkä.
Etkö muuta sano?
Minä näytän sinulle paikkoja.
Ajattelin mennä ostoksille iltapäivällä.
Entä sinä?
En tiedä.
Et voi olla sisällä koko iltapäivää, Pierre.
Hän vain kaatui.
Liian paljon aurinkoa, tai ehkä hän liukastui.
Pierre...
Löikö hän äitiä, Marthe? Kerro minulle, jos hän löi.
Mitä sinä puhut?
Ole varovainen, kun nouset huomenaamuna.
Ole oikein varovainen.
Pierre.
Isäsi sanoi näkemiin.
Hänen täytyi lähteä Ranskaan. Liikematkalle.
- Minne päin Ranskaa? - Nizzaan.
- Takaisin rakastajattarensa luo? - Mikä sinuun on tullut?
- Pidä nuo ajatukset itselläsi. - Älä suutu.
Ei se minuakaan häiritse.
On hauska olla täällä kahden sinun kanssasi.
- Älä liioittele. - Minä vannon.
Minulla on sinut kokonaan itselläni.
Entä iltapäivällä?
Menetkö rannalle?
Sinun kanssasiko?
Missä äitini on?
Mikä sinuun on mennyt?
Et voi jäädä tänne, äiti. Miksi hän toi sinut tänne?
- Haluatko istua? - Ei, kiitos.
Oikeasti! Mitä sinä teet tällä saarella?
Eikö hän voi työskennellä muualla?
En kestä kahta kuukautta täällä.
- Olet vain ikävystynyt. - Tuolla on vesipuisto.
Minä vien sinut Yumboon. Se on suosittu paikka.
- Mitä sanot? - Toki.
Ensin illallinen ja sitten juhlimme. Koko yön.
Sinä olet komea. Olen ylpeä, että olet seurassani.
He luulevat sinua rakastajakseni.
- Varmasti. - Miksi muka ei?
Olenko liian vanha ottamaan rakastajan?
Häpeätkö sinä?
Kuulitko tuon? Minä näytän liian vanhalta.
Todellako, Pierre... Häpeäisitkö sinä?
- Milloin me menemme? - Pian, ellet pidä sitä huonona ajatuksena.
- Mennään tänään. - Ei tänään, mutta lupaan...
Äiti!
Oletko vihainen, koska en ottanut sinua mukaan?
Kerro!
Meillä on runsaasti aikaa hauskanpitoon.
Vien sinut huomenna. Lupaan sen.
Sillä välin, nuori rakastajani...
Hae minulle jotain, millä voin kuivata itseni.
Kylpyhuoneesta.
- Mene. - Olet aivan hullu!
Mene hakemaan se.
Terve Maria, armoitettu. Siunattu sinä -
naisten joukossa ja siunattu kohtusi hedelmä.
Pyhä Maria, Jumalanäiti, rukoile meidän syntisten puolesta -
nyt ja kuolemamme hetkenä.
Terve Maria!
Minulla on huonoja uutisia. Isäsi joutui onnettomuuteen.
Hänen ruumiinsa on isovanhempiesi luona. Lennämme Nantesiin.
En tiedä vuokraammeko auton vai noudetaanko meidät.
Mitä tapahtui?
Jos puhut Marthelle tai Robertille, muista, -
että sinun pitäisi olla surullinen.
Ei tarvitse itkeä, mutta näytä masentuneelta.
Olet vielä nuori. Aloitat uudelleen.
Kuuntele, Pierre. En odota, että lohdutat minua noin.
Typerys.
Pikku-Jussi tanssii, hän tanssii näin.
Mulkullaan hän tanssii, mulkullaan hän tanssii.
Sormellaan, sormellaan, sormellaan. Kädellään, kädellään, kädellään.
Kyynärpäällään, kyynärpäällään. Päällään, päällään, päällään.
Mulkullaan, mulkullaan, mulkullaan. Perseellään, perseellään, perseellään.
Näin pikku-Jussi tanssii.
Olimme onnellisimmat Istanbulissa.
Sinä et voi muistaa. Olit liian pieni, -
mutta kolme vuotta, jotka asuimme siellä...
Ihanteellisia. Turkkilaiset ovat ihania.
Eivät lainkaan sellaisia, kuin sanotaan. He ovat hyviä.
Eivät yhtään sellaisia kuin espanjalaiset. He ovat elämän tyhjä ydin.
Heidän naapurinaan asuminen on todella alas vajoamista.
Lähde sitten.
Minä lähden.
Minne menet?
- Heinäkuu! Tuo on meille. - Heinäkuussa syntyneet, nouskaa...
Juo, juo, juo!
Hän on yksi meistä!
Hän tyhjentää lasin aivan kuin muutkin.
Hän on juoppo! Sen näkee kasvoista!
Vielä kerran! Vielä kerran!
Pierre... Katso minua.
Olet liian nuori. En saisi puhua sinulle tällä tavalla.
Isäsi on kuollut. En valehtele sinulle enää.
Sinun on myönnettävä, että olen pahempi kuin hän.
En ansaitse kunnioitustasi.
Mitä sinä luulet minun tehneen joka iltapäivä kaikki nämä vuodet?
Miksi isoäitisi käytännössä kasvatti sinut?
Mitä sinä luulit?
Katso minua, Pierre! Olen narttu.
Lutka.
Kukaan ei kunnioita minua.
Isäsi tiesi. Hän salli sen.
Mikäli rakastat minua, myönnät, että olen inhottava.
Haluan, että rakastat minua sen vuoksi.
Sen häpeän, jonka herätän sinussa.
Äiti.
- Pierre! - Olen täällä.
Join liikaa.
Olen kunnossa. En oksentanut päällesi.
Hän haisee. Eikö hän peseydy?
- Onko hänen huoneensa tuuletettu? - Ei.
Hän alkaa huutaa, kun menen sisään.
Hänen pitää mennä ulos. Hän tarvitsee liikuntaa.
- Mitä määräätte? - Vain vitamiineja nyt.
En anna hänen ikäiselleen rauhoittavia. Se on naurettavaa.
Hänen pitää käydä ulkona enemmän ja muuttaa ruokailutapojaan.
Hänen pitää mennä ulos. Hänen pitää syödä...
Kauanko lääkäriksi valmistuminen kestää Espanjassa?
Hänellä ei ole kuumetta eikä muita oireita.
Haluatteko lääketieteellisen mielipiteeni? Hänessä ei ole mitään vikaa.
- Hän ei vain välitä. - Selvä. Paljonko olen velkaa?
- Ette mitään. - En mitään? Painukaa ulos täältä.
Jättäkää minut. Ulos!
Oletteko varma, että kerroitte minulle kaiken?
- Vaikutatte hermostuneelta. - Hiljaa!
Ei sanaakaan! Ylös sängystä heti! Minä vaihdan lakanat.
Tässä, puhdas pyjama.
- Mikä hätänä? - Tämä on isän.
Minä en moiti sinua, kulta. Minä en moiti sinua.
- Menetkö ulos? - Tietysti.
Miksi vahtia poikaa, joka ei ole sairas ja joka tekee minut hulluksi.
Ottaisin sinut mukaan, mutta en halua odottaa.
Tässä. Avain isäsi työhuoneeseen.
Minulla ei ole voimia heittää hänen roinaansa pois.
Luotan, että sinä teet sen. Heitä pois kaikki, mikä ei kiinnosta sinua.
- Pieni avain avaa pöydän. - Selvä.
Mene nyt. Myöhästyn vuoksesi.
Rakastatko minua vielä?
Rakastan sinua enemmän kuin mitään.
Mene.
Älä kerro äidille. Älä kerro hänelle.
Tapan sinut, jos kerrot hänelle.
Onko äiti jo noussut?
- Hän meni pois muutamaksi päiväksi. - Minne?
Älä huoli. Olemme rauhassa kolmistaan.
Robert ja minä pidämme sinusta hyvää huolta.
Soitamme isoäidillesi ja kerromme, että tulet kotiin.
Asetutaan tähän.
- Jättäkää minulle vähän tilaa. - Selvä.
Tiedän, että olet kamalan onneton.
Äiti?
Olet yhtä heikko.
Isäsi oli heikko, kuten sinä.
Ehkä nyt tiedät, että halu alistaa meidät heikkoudelle.
Sinä et tiedä vielä mitä minä tiedän.
- Kerro se sitten minulle. - Ei, Pierre.
Sinun pitää oppia muilta.
Antaisit minulle anteeksi, jos tietäisit. Antaisit anteeksi jopa isällesi.
Haluan, että nautit elämästäsi.
En usko, että olet tarpeeksi iloinen.
Haluan tietää sen, mitä sinä tiedät.
En halua sinun näyttävän näin pahalta.
Tiedätkö miksi Rea kutsuu sinua?
- Kuka Rea? - Tiedät kyllä hänet.
Brunetti, joka hakee minut silloin tällöin.
Luulisin... Mitä hän sanoo?
Hän kutsuu sinua surukasvoiseksi ritariksi.
- Ei kovin älykästä. - Tulisitte toimeen keskenänne.
Hän on vain muutaman vuoden vanhempi.
Hän on villein tuntemani tyttö.
Annan sinut hänen käsiinsä. Hän sopii täydellisesti koulutukseesi.
Äiti.
Annatko äitisi tehdä sen?
Äidin rakastaminen ei ole kaikki. Eikä älykkyys tai komeus.
Eikä pelottava vakavuus.
Minne sinä päädyt, jos et huomioi toisten iloa?
- Sinäkin olet vakava. - Se on naamio, idiootti.
Kutsuin Rean luoksemme drinkille tänä iltana.
- Sopiiko se? - Kyllä.
Hyvä.
- Pelkäätkö sinä? - En tietenkään.
Sääli
Äiti.
Äiti!
Pue päällesi. Viemme sinut Yumboon.
Suutele minuakin, Rea. Rea, ole kiltti.
Poika, ensimmäisen suudelman annan perseeseesi.
Voitteko ajaa golf-klubin ohi.
Haluaisin nähdä golf-klubin. Haluan nähdä onko se vielä auki.
Kieleni kaivaa siellä.
Puhdistan hurmaavan paskareikäsi.
- Mitä sinä sanoit hänelle? - En malta odottaa, että saan syödä hänen likaista persettään.
Likainen perseeni on yhtä puhdas kuin sinun!
Mitä? Miksi olet vihainen? Näytä minulle, jos olen väärässä.
Mitä?
No niin...
- Lopeta! Lopeta! - Katsotaanpas.
Voisitko sytyttää valot?
Kiitos.
- Inhottavaa! - Sinä olet inhottava!
Olet tainnut yliarvioida reikäsi puhtauden.
Mene hakemaan hänet!
Rukoilen sinua. Mene hakemaan hänet.
- Sinä olet heitä pahempi. - Mennään sisälle.
Ei. Minä en liikahda.
Nouse ylös, Marthe. Naapurit kuulevat.
- Nouse ylös, ole kiltti. - Lopeta.
Tule...
Anna minun olla.
Lopeta!
- Mitä hänelle tapahtui? - Hän nukkuu.
Nukuitko sinä täällä, Marthe?
- Minun pitää puhua kanssanne. - Ei nyt.
- Se on tärkeää. - Se voi odottaa.
- Teidän huoneeseenneko? - Ei.
- Minä näytän sinulle. - Minun pitää puhua kanssanne.
- Oletko kunnossa? - Olen.
Ajattelin isäsi kuolemaa.
Se oli itse asiassa hyvä kuolema.
- Oletko sinä kunnossa? - Olen. Kävin kirkossa.
Älä aloita sitä taas, Pierre.
Kaikki on hyvin. Olen onnellinen. Kaikki on hyvin.
- Olitko eilen onnellinen? - Kyllä.
Vaikka kaikki pitääkin repiä.
Nautinto alkaa hetkestä, jolloin mato on hedelmässä.
Päätin rukoillessani tehdä, mitä Rea haluaa.
Malja sille. Hae pullot.
Malja rakkaudellesi Reaan!
Hän pelottaa minua yhä.
Illastamme tänään kolmisin. Sinä vietät yön hänen kanssaan.
- Aiotko jättää minut? - En.
En jätä sinua. Pidän hauskaa omillani.
Hae juomat.
Tiedätkö, että äitisi on hullu?
Kyllä.
- Älä jätä meitä ruoan jälkeen. - Kyllä.
Ei. Olen surullinen, jos menet.
En ole enää ikäisenne. Teillä on hauskempaa ilman minua.
En haluaisi vanhaa äitiä pilaamaan huvejani.
Et sinä ole vanha äiti.
Pakko olla, sillä muistan olleeni kamala lapsi.
Eikö villeistä tyttäristä tule aina vanhoja äitejä?
Olin villi. Todella villi lapsi.
Juoksin yksin metsissä. Olen vieläkin yhtä villi.
Olet ehkä oikeassa. En ehkä ole vanha äiti.
Ratsastin metsässä ilman satulaa. Heitin vaatteeni pois.
Pierre, kuunteletko sinä?
Päästin hevosen vapaaksi metsässä.
Silloin makasin isäsi kanssa.
En ollut sinun ikäisesi. Olin 13 ja täynnä vihaa.
Isäsi löysi minut alastomana metsästä.
Hän luuli, että minä ja hevoseni olimme metsän petoja.
Isälläsi ei ollut osaa tarinassa. Olin mieluummin yksin.
Olin metsässä yksin ja alasti. Nousin alasti ratsaille.
Olin tilassa, jonka tunnen uudestaan vasta kuolemassa.
Uneksin riistasta ja villieläimistä. Rukoilin, etteivät he häiritsisi minua.
Isäsi häiritsi minua. Lapseni. Metsän lapseni.
Metsän lehdistä, nautintoni kosteudesta...
En halunnut isääsi.
Hän pakotti minut, kun hän löysi minut alasti.
Sain hänen kasvonsa verille.
Halusin raapia hänen silmänsä pois.
Äiti.
En ollut vielä edes 13.
En lainkaan. Kunpa olisin ollut 13.
Olimme olleet naimisissa jo viisi vuotta.
Hän vietti päivänsä minua vakoillen. Luulen, että hän rakasti minua aina.
- Helene! - Siinä on Manuel!
- Nähdään myöhemmin. - Miten voit?
- Miten menee? - Miten voit?
Menen hetkeksi tuonne.
Sulje silmäsi.
Pidä hauskaa, lutka!
Minä etsin Heleneä? Tunnetko sinä Helenen?
Katso ympärillesi, etsi hänet itse.
- Helene ja Rea? - Helene? Ei.
- Riisutko sinä hänet? - Pitäisikö minun?
Suutele minua.
- Suutele minua. - En.
Tuo ei ole suudelma, jonka lupasin sinulle.
Tämä reikä on maailman alku. Ei mikään muu.
Älä usko niitä, jotka teeskentelevät muuta. Riisu nämä.
Vauhtia! Anna mennä!
Vauhtia!
- Olenko minä hevosesi? - Jatka.
- Sano se. - Rauhallisesti, poika. Rauhallisesti!
Tuo sattuu!
- Hei, saanko juoda paukun kanssasi? - En puhu saksaa.
Et puhu saksaa? Oletko täällä töissä?
- En. - Etkö?
- Voinko istua tähän? - Pyydän...
Suokaa anteeksi. Olen pahoillani.
Hei. Miten voitte?
Pidätkö Kanarian saarista?
Entä sinä? Eikö olekin ihmeellistä? Tämä kesä on niin sähköinen.
Sää on superkanarialainen. Näkemiin. Kiitos.
Pitäkää hauskaa. Näkemiin.
Hei, äiti! Minulla on ajatus. Mennään erottamaan Marthe ja Robert.
Minä erotan heidät! Mitä väliä heillä on?
Emme tarvitse heitä. Sopiiko, että minä erotan heidät?
Haluatko olla meidän palvelijamme?
Anna hänen olla, hän on saksalainen. Hän ei ymmärrä.
En välitä, minä erotan heidät. Marthe!
Marthe! Missä sinä piileskelet, senkin lehmä?
Pukekaa päällenne!
Ulos! Ei ole aikaa peseytyä! Pukekaa!
- Mitä tapahtuu? - Turpa kiinni!
Ulos täältä! Olet erotettu!
Erotettu! Äläkä tule takaisin! Haluatko lyödä minua?
- Anna tulla, lyö minua. - Älä!
Perseelle? Haluatko läpsäyttää persettäni?
Läpsäytä sitä! Eikö?
Sääli. Minä varoitan teitä.
Teillä on 20 minuuttia aikaa häipyä. 20 minuuttia!
Tai tapan teidät molemmat. Minä lupaan.
Pitäisikö meidän ottaa kahvia?
Koska he eivät ole antaneet arvoa Jumalan tuntemiselle, -
on Jumala jättänyt heidät arvottomien ajatusten valtaan, -
tekemään sellaista mikä ei sovi.
He ovat täynnä kaikenlaista vääryyttä, -
halpamaisuutta, ahneutta ja pahuutta,
täynnä kateutta, murhanhimoa, -
riitaisuutta, petollisuutta ja pahansuopuutta, -
he panettelevat ja parjaavat, -
vihaavat Jumalaa.
Vaikka he tietävät Jumalan säätäneen, -
että ne, jotka käyttäytyvät tällä tavoin, -
ovat ansainneet kuoleman, -
he toimivat itse näin, vieläpä osoittavat hyväksymistään, kun muut tekevät samoin.
Ei! Pysy siellä, älä tule sisään.
Menimme liian pitkälle.
Sitä ei kannata katua. Sinä olet liian nuori.
Liian lähellä aikaa, jolloin rukoilit.
Se ei ole minun syyni.
Ihannemaailmassa puhdas ystävyys yhdistäisi meidät.
Ei ole mitään ihannemaailmaa.
Olen sellainen, jona minut näit.
Haluan pysyä silmissäsi sellaisena.
Haluan olla sinulle se äiti.
Kuuntele. En halua nähdä sinua.
Emme voisi koskaan asua yhdessä ilman tätä häiriötä.
Tämän häiriön vuoksi, emme voi nyt tavata toisiamme.
Älä ole noin vakavan näköinen.
Olisi hullua tehdä uudelleen se mitä teimme.
Uneksisin vain sen uudelleen tekemisestä, jos olisin lähelläsi.
Tiedän, ettet tuomitse minua.
Sinun on oltava minulle uskollinen.
Vaikka olisimme tuhansien kilometrien päässä toisistamme.
Meidän pitää yhdessä kieltää niiden maailma, jotka odottavat -
kuoleman valaisevan heitä.
Meidän pitää kääntää heille ylpeinä selkämme.
Pidä huoli talosta.
Muistatko tunnusluvun?
Älä tuota minulle pettymystä, Pierre.
Soitan sinulle. Mene. Mene siitä.
Siunaa minut.
Sinä pelotat minua.
Hyväksytkö sen, että olet jumalan äiti?
Että olet Maria?
Miksi poikia aina pyydetään olemaan jumalia?
Anteeksi. Luulin, ettei täällä ole ketään.
Päästin itseni sisään.
Hetki, tulen sinne.
- En kuullut sinua. - Äitisi siis lähti?
Tulin antamaan avaimen hänelle.
- Häiritsenkö minä sinua? - Et.
Oletko kunnossa? Et vaikuta siltä.
Olen kunnossa.
Odotatko sinä jotakuta?
En. Olen yksin.
Häiritsenkö minä sinua?
Haluatko jotain juotavaa?
Oletko niin onneton?
Anteeksi.
Tämä olisi kai vähemmän kiusallista, jos pystyisin itkemään.
Ehkä meidän pitäisi mennä ulos.
- Yumboon. - Ei.
Käskikö äiti sinua pitämään huolta minusta?
Kyllä. Minä tottelin.
Se pelotti minua. Se kiihotti minua.
Hän vakuutti, että olisit yhtä kiusaantunut.
Siksi sanoin kyllä.
- Mitä meidän pitäisi tehdä? - Pitää hauskaa.
- Meillä on huono alku. - Päinvastoin.
Sinun pitäisi ottaa minut syliisi.
Inhotanko minä sinua?
Älä kiusaa minua.
Sinä siis katoat samalla lailla kuin ilmestyitkin?
Tapasin erään tyypin yhtenä päivänä...
Hän kysyi minulta olinko se, joksi hän minua luuli.
Kysyin häneltä: "Mitä luulet?"
"Luulen, että olet nuori sika", hän vastasi.
Sanoin hänelle, että olin sika.
Näimme usein toisiamme.
Kuukauden ajan. Noin 10 kertaa.
Hän pakkosyötti minua. Lihoin kahdeksan kiloa.
En saanut peseytyä
- Inhottavaa. - Siihen tottuu.
Aloin pitää siitä.
Hän syötti minulle kaikenlaista. Kissanruokaa.
Sitten eräänä päivänä, hän sitoi minut.
Hän sanoi: "Olet valmis teuraaksi."
Hänellä oli valtava teurastajan veitsi.
Hän alkoi teroittaa sitä hitaasti silmieni edessä.
Kiihotuin todella paljon!
Etkö pelännyt?
Hän oli outo, mutta ei vaarallisella tavalla.
Sangen herttainen, itse asiassa.
Hänellä oli tietty ilme, joka iskun jälkeen.
Hän odotti hyväksymistä, että voisi jatkaa.
Mitä hän teki veitsellä jälkeenpäin?
Hän vuodatti vertani. Navan alta.
Se ei tehnyt kipeää. Veri tippui hitaasti.
Hän keräsi sen pieneen muoviastiaan.
Hän sanoi tekevänsä mustaa makkaraa.
Sitten hän osoitti veitsellä kaulaani. Aloin pelätä tosissani.
Jouduin paniikkiin. Aloin huutaa. Hän sanoi: "Kilju."
Uskoin tosiaan, että kaikki on ohi.
Pyörryin, ja menetin tajuntani.
Uskon, että sen vuoksi hän ei mennyt loppuun asti.
Seuraavana päivänä, hän sanoi etten ollut tarpeeksi vakava.
Hän halusi todella nuoria sikoja teurastettavaksi.
Hän heitti minut ulos.
Uskon, että hän tappoi kaksi nuorta belgialaista.
Hän näytti pakastimessa olevia lihakimpaleita.
"Tämä on Frank", hän sanoi.
"Tuo viereinen on Richard"
Halusiko hän kiihottaa sinua?
Ehkä.
Tiedän vain, että se toimi.
- Mistä minä löydän kahvia? - Minä tulen.
Hansi.
Ystäväsi pelottavat minua.
Minä tunnen vain Louloun. Haluatko, että he lähtevät?
- Mitä me tarkalleen teemme yhdessä? - Tarkalleen?
Sinähän sanoit, että ryhmässä olisi helpompaa.
- Pidän parempana, että he lähtevät. - Hyvä on.
- Keitä sitten kahvia. - Selvä. Me juomme kahvia.
Etkö sinä jää?
En, Pierre. Päätin mennä Louloun kanssa.
Näkemiin.
Soita minulle, jos haluat. Syödään lounasta Residencessä.
Jouduitko odottamaan minua?
Pidätkö asustani?
Hevostelin ympäriinsä koko aamun.
Pidän äänestä, mutta en piiskasta. Oletko pettynyt?
Maahan! Nuole saappaitani!
- Miksi tuollainen ilme? - Maksoiko äitini sinulle?
Minne sinä ja Loulou menitte eilen illalla?
En lähtenyt täältä minnekään.
En saanut unta, koska ajattelin sinua.
- Uskotko minua? - En lainkaan.
- Haluatko mennä? - En.
Haluatko piiskaa?
Haluatko piiskata minut kuoliaaksi rangaistuksena myöhästymisestä?
Luuletko todellakin, että olen äitisi maksama huora?
Ei, ei, ei. Ei mitään tuollaista täällä.
Tämä on kunniallinen paikka.
Ei, odota. Odota.
Ota se pois.
- Lopeta tuo. - Miksi?
- Se on likaista. - Eikä ole.
Älä tee noin. Lopeta!
- Mitä sinä haluat minun tekevän? - En mitään.
Ollaan vain näin.
- Ei enää koskettelua? - Kyllä me voimme koskettaa.
Mutta hellästi, eikö niin?
Et onnistu.
Pyydetään Loulouta.
Minä tässä. Onko vielä paljon väkeä?
Tule tänne. Tule auttamaan meitä.
Me odotamme.
Alasti oleminen on mukavaa.
Riisutko saappaani? Me emme onnistu.
Mitä kello on?
Vähän yli 2.
Jo? Voimmeko silti saada jotain syömistä?
Kyllä, rouva.
- Tulemme alas. - Hyvä on, rouva.
Kuka Loulou on oikeasti?
Lapsuuden ystävä. Hän johtaa Residenceä.
- Mutta... - Mikään ei ole koskaan yksinkertaista.
- Syödään ensin. - Ei, kerro minulle kuka hän on.
En. Loulou on palvelijamme, onko selvä?
Koeta... Minä valun vielä.
Riittää. Tuo riittää.
Mitä sinä sanoitkaan tekeväsi ammatiksesi?
Älä viitsi. Olen paskantanutkin tätä paremmissa paikoissa.
Minä löyhkään. Menen suihkuun.
Sinä voit riisua vaatteesi ja mennä sänkyyn, -
ja sinä voit pitää vaatteet päälläsi.
Hurmaava.
- Haluatko lähteä? - En tietenkään. Me jäämme.
Riisu vaatteesi.
Pane häntä.
Nouse ylös!
Istu tähän. Haluan, että katsot häntä etkä minua.
- Onko se sinulle ongelma? - Ei lainkaan.
Älä polta huoneessani.
Hei.
Puhutko espanjaa? Missä äitisi on?
Oletko italialainen?
Menen kävelylle.
Toisinaan voin myöntää, että rakastan Hansin persettä niin paljon, -
koska haluan Jumalan kiroavan sen.
Yhdistän nyt ilon... Etäisen ilon Jumalaan, jota tunsin...
Myönnän, että ne ovat molemmat yhtä pyhiä.
Hänen perseensä saa minut tajuamaan etten koskaan rakastanut Jumalaa.
Pidin siitä ajatuksesta, että olin Jumalan hylkäämä.
Lausuin vain katekismusta ulkomuistista.
Jumala on jotain muuta kuin vanhat rukoukseni.
Hän on keino menettää järkeni.
Toivon menettäväni hitaasti järkeni rakastamalla Hansia.
Hitaalla, mutta ei elottomalla tavalla.
Rauhaton hitaus.
Rauhaton ja päänahkaa kihelmöivä
Se ei tee minua aina iloiseksi.
En usko menettäväni järkeäni enemmän Hansin kuin Jumalan kanssa.
En tiedä halusitko opastaa minut kohti tätä hitautta.
Ehkä Hansi ei ole mielestäsi kyllin perverssi minulle.
Mitä sinä teet?
- Olen etsinyt sinua tunnin. - Kirjoitan äidilleni.
- Mitä kirjoitat? - Meistä.
Haluan lukea sen.
En usko perversioon.
En halua puhua siitä.
En usko siihen, koska sitä ei ole olemassa.
Äitisi tietää minua paremmin.
Ärsyttääkö sinua, että kirjoitan sen hänelle?
Se saa minut surulliseksi.
Jos et halua minua enää, kerro se pian.
Mitä sinä ajattelet? Ei ole huonoja nautintoja. Unohda se.
Olen valmis tekemään kaikkea.
Mitä sinä haluat? Tiedätkö edes, mitä haluat?
Minä rakastan sinua.
En halua, että alennut niin alas.
- Mitä sinä haluat? - Mitä haluttavaa on?
Kaikki.
- Mitä sinä teit Rean kanssa? - Lopeta.
Miksi? Teitkö juttuja, joita haluaisit tehdä uudelleen?
Mitä sinä teit äitini kanssa?
Häpeätkö sinä?
Ei leikitä tuota?
Miksi ei?
Ensimmäisellä kerralla hän lähetti minut hotellihuoneeseen.
Golf-kentän lähelle.
Hän jätti oven auki.
Minun piti mennä sisään, -
riisuutua täysin alasti -
ja asettua nelinkontin matolle.
Sitten minun piti kutsua häntä.
Jatka.
Hän tuli ulos kylpyhuoneesta, -
ja tuijotti minua pitkään.
Sitten kylpyhuoneesta tuli mies.
Hän antoi määräykset.
Hän sanoi äidillesi, mitä tehdä minulle.
Mies halusi, että silmäni sidotaan.
Sitten äitisi nuuhki minua kaikkialta mistä mies halusi.
- Mies käski äitisi puhdistaa minun... - Ole hiljaa!
Hyvä on.
Mene pois.
Jätä minut yksin. Käskin sinun jättää minut yksin.
Jätä minut yksin!
- Teen tämän sinulle. - Minulleko?
- Mitä sinä toivot? - Haluaisin päästä naimisiin.
- Vuoden sisällä? - Kahden.
- Kokeillaan. - Anna mennä!
Minä toivon, että voisimme jäädä tänne ikuisesti.
Katso, Pierre... Tämä on äidillesi.
Kauan eläköön Välimeren pahin lutka.
- Oletko kunnossa? - Minä pyydän häneltä anteeksi.
Ei. Minä menen.
Älä.
Haluatko olla yksin?
Anna minulle savuke.
Loulou!
- Niin? - Voitko tulla tänne?
Tulen.
Todista, että äitini oli oikeassa uskoessaan minut sinulle.
- En voi, olen pahoillani. - Sinä jäät.
Olisi liian helppoa lähteä.
- Hae johto minulle. - Missä se on?
Luutien lähellä.
Tässä.
Anna hänen tarvikkeensa myös.
Laatikko on hyllyllä.
Pukeudutko sinä?
En ole lähdössä. En ole sillä tuulella.
- Et voi olla täällä lukkojen takana. - Miksi en?
Etkö kuule miten hidalgot kutsuvat meitä?
En kuule mitään.
Et ole enää hauska. Sinusta on tulossa kuolettavan tylsä.
- Kiitos. - Haluatko mennä kotiin?
- Minä haluan nähdä hänet. - Mielestäni...
Hansin syleily sai poikasi unohtamaan sinut.
Liikettä. En jaksa enää käydä yksin ulkona.
Minulle taitaa riittää.
Se tapahtui viimeinkin.
Olen menettänyt halun.
Olet vain masentunut.
Se on syvällisempää. Se on ohi.
En saisi valittaa. Otin siitä kaiken irti.
Nyt se on palanut loppuun. Lopussa.
Sitä suuremmalla syyllä...
Järjestetään halusi hetkelliselle tuskalle näyttävät hautajaiset.
Tiedäthän...
Viimeinen kierros on aina paras.
En laske leikkiä. Kyse ei ole intohimosta.
Poltin kaikki sillat takanani.
Olet oikeassa. Hän varmaankin unohti minut.
Kiitos.
Tule tänne.
Lupaan, ettemme tee sitä enää.
Tein sitä usein.
Tein sen äitisi nähden.
Me molemmat piiskasimme Loulouta yökaupalla.
- Hänhän pakotti sinua. - En tiedä.
Sinun pitää unohtaa.
En halua enää nähdä sinun itkevän.
Äitisi pakotti minut lupaamaan, että teemme sen kanssasi.
Mikään ei voi pakottaa sinua tekemään sitä.
Oletko varma?
Rakastan sinua todella, Pierre.
Suutele häntä. Tule tänne ja suutele häntä.
Odotamme häntä täällä kolmistaan.
Annamme hänelle aihetta olla meistä ylpeitä.
Ei ole mitään syytä pelätä. Ymmärrätkö?
Ei ole mitään syytä pelätä.
- Vielä yksi olut! - Olen pahoillani, mutta ei.
Ei tarkoittaa ei. Olen sulkemassa.
Vielä yksi ja sitten menen vuoteeseen.
Voitko auttaa minua?
- Kiitos. - Ole hyvä.
Katso kuka täällä on.
Lapseni on täällä.
Iltaa, lapset.
Ovatko nämä hautajaiset?
Minulla oli sinua ikävä.
- Onko se kylmää? - Todella.
- Nukut sitten hyvin. - Kiitos paljon.
Miten Hansin kanssa meni?
- En tiedä. - "En tiedä."
Ikävöin sinua.
- Nostetaan malja. - Kippis.
- Kippis! - Kippis!
Äitini.
Poikani.
Aikuinen poikani.
Näytät hyvältä.
Haluan nukkua.
Join liikaa.
- Nukutko kanssani? - Jos niin haluat.
Eikö olekin hyvää?
Se on niin hyvää.
Sopiiko?
- Mitä sinä teet täällä? - Lomailen.
- Entä sinä? - En tiedä.
Mitä sinä teet lomalla?
- Rentoudun, ryyppään... - Jätetään heidät rauhaan.
- Oletko sinä homo? - En, en ole homo.
- Miksi kysyit? - En tiedä.
Se, mitä aiomme tehdä, ei ole väärin.
On väärin haluta jäädä eloon sen jälkeen.
Sinä et tunne minua.
Sinä et voinut ymmärtää minua.
Kyllä.
Sinä olet äitini. Ja rakkaani.
Tule...
Äiti, en halua kuolla!