Sezonul 2, episodul 6
Traducerea: Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
- Nu poți fura bijuteriile coroanei. - De ce nu?
De ce nu? O să-ți spun de ce nu.
Pentru că nu-i patriotic, pentru început.
De altfel, nu prea vreau să fiu întemnițat
în turnul Londrei pentru următorii 300 de ani.
De data asta, Danny s-ar putea să aibe dreptate.
Da, mulțumesc Stacie.
Cum adică "de data asta"?
Dacă suntem prinși, vor arunca cheile, nu-i așa?
Exact. Sunt prea drăguț să ajung în închisoare. Nu voi mai dormi de loc.
Spune-mi că-s de modă veche, dar sperăm să evit să fiu capturat.
Vorbim de infracțiunea secolului.
E un grup de colecționari particulari care sunt dispuși să plătească
o mică avere ca să adauge Prima Stea a Africii, la colecția lor.
- Îi putem afla? - Îi avem la mână.
Prima Stea a Africii.
530.2 carate, cunoscut și ca Cullinan I,
pentru că e cel mai mare din cele 9 diamante tăiate din diamantul Cullinan,
descoperit în Africa de Sud, în 1905.
Acum stă în capătul sceptrului regal.
E neprețuit.
Își are domiciliul în turnul Londrei.
A fost o singură încercare de a fura bijuteriile coroanei.
Și asta a fost a colonelului Blood în 1671.
- Ce s-a întâmplat cu el? - A eșuat.
Grozav, deci ce o să facem? Înotam în șanțul cu apă sau escaladăm zidul?
Nu e nevoie. Sceptrul regal va fi mutat,
dându-ne șansa vieții.
De ce va fi mutat?
Chiar acum este curățat de către bijutierul regal,
- și după asta va fi din nou mutat. - Unde?
Galeria de artă Guildhall găzduiește o expoziție africană importantă,
care va coincide cu întâlnirea Commonwealth.
Începe poimâine,
și Steaua Africii va fi piesa centrală.
În regulă. Gândiți-vă.
Cea mai mare lovitură a acestui secol, sau al ultimului.
Ceva ce va fi amintită peste 100, poate 200 de ani.
Tot ce știu, tot ce am învățat, așteaptă acest moment.
Nimic așa de mare nu ne va mai ieși în cale.
Partea proastă e, că dacă suntem prinși,
mergem cu toții la închisoare pentru foarte mult timp.
- Te simți bine, Mick? Ești singur? - Da, așa se pare.
Noroc.
Dacă nu te-aș cunoaște bine, aș spune că ești supărat.
Serios?
La ce te așteptai?
Le-ai cerut să-și sacrifice viețile.
Da, așa-i.
Ai aruncat zarul și a ieșit un doiar. Se întâmplă.
Da.
Spune-mi un lucru.
De ce?
Pentru că nimeni n-a îndrăznit să încerce ceva așa de mare, de 300 de ani.
- Asta e? - Pentru mine, da.
Uite, ăsta-i cel mai mare joc din oraș.
Dacă nu suntem aici, nu suntem nicăieri.
Înțeleg asta.
Vezi, Mickey...
m-am îndoit mai devreme,
dar poți conta pe mine.
Mulțumesc, Danny. Asta înseamnă mult.
Dar asta nu se poate întâmpla fără Stacie și Ash.
Mă bucur să aud asta.
- Era bosumflat, Albert? - Mi-e teamă că da.
- Ce trist. - Nu eram bosumflat.
Păi, a mers, se pare că ai obținut ce-ai vrut.
Nu, stați puțin, haide.
Chestia asta e de departe prea mare pentru oricine să fie aici,
pentru alt motiv decât pentru cel pentru care vrea să fie.
Nu te poți vărsa acum.
La naiba, mai întâi se bosumflă, și acum încearcă să dea înapoi.
Nu dau înapoi, dar...
dacă facem asta, o facem conștienți.
Dacă n-o putem face noi asta,
atunci cine poate?
- Eddie. - Pe datorie.
Deci, asta-i o schimbare de direcție pentru voi, băieți?
- Acum sunteți hoți? - Încercăm să ne câștigăm existența, Benny.
Mie îmi spui, nu mai sunt escroci cinstiți.
Toată lumea încearcă să te păcălească.
Eu, am fost păcălit de mai multe ori decât o gașcă de curve.
Văd că încă te descurci bine cu cuvintele, Benjamin.
Nu-mi spune mie de cuvinte, dle Stroller.
Pe vremuri, o strângere de mână era destul.
Acum toți au 14 ani, au bile și inele în nas
toți folosind cuvinte măiestre ca să te păcălească.
"5% din asta, două puncte din aia."
"10 pence la liră și ți le plătesc miercurea viitoare."
- Da, e o lume diferită. - Asta e.
Mie? Îmi ajunge. Anul viitor vând afacerea.
Las pe altcineva să fie păcălit.
Deci, marele Mickey Bricks și Albert Stroller.
Spuneți-mi că-s chinez, dar bănuiesc că nu aveți o plasă plină de radiouri de mașină.
- Nu chiar așa. - Atunci ce e?
Bijuteriile coroanei?
Te rog, spune-mi că glumești.
Ce căutăm, sunt câțiva colecționari privați selectați, pentru a licita în plic.
- O licitație? - Câștigătorul ia totul.
Cât timp am?
Am găsit compania de curățenie ce are contract cu galeria.
Angajează în principal muncitori est europeni.
- Adică ieftini. - Întocmai.
Începi în seara asta. Astea-s detaliile.
În regulă.
- Alo? - Eu sunt.
- Benny, ce ai găsit pentru mine? - N-a fost ușor.
Trebuie să spun că personal, cred că sunteți nebuni.
Dar dacă îl luați, am cinci ofertanți aliniați.
Toți de nivel ridicat.
Știam eu că ești omul potrivit pentru asta.
Ofertele în plic îți vor fi trimise la hotel.
Bine, Benny, ținem legătura.
- Ei bine? - Începem.
Mulțumesc. Asta-i orbitor. Nu.
- Nu. Crede-mă, mulțumesc frumos. - Danny, ce faci?
O linie telefonică premium, 50 de lire minutul.
Ce?
Am aranjat o astfel de linie. De fiecare dată când cineva sună la numărul ăsta,
primesc 50 de lire în buzunar.
Cum o să faci lumea să sune la numărul ăsta?
Nu, ascultați, aici intervine geniul,
pentru că nu trebuie, înțelegeți?
Tot ce trebuie să fac e să împrumut un telefon și să sun numărul.
Da, apoi ei vor crede că fac un apel de 10 pence,
dar primesc 50 de lire în buzunar.
- Danny. - Da, Mickey.
M-ai oprit să folosesc cardurile de credit.
- Erau niște copii foarte proaste. - Da, dar mergeau.
Am fost aruncați afară dintr-un restaurant.
Indiscutabil, cu toții, dar am avut ceva probleme cu dantura.
Danny, aș prefera mai mult să te concentrezi la lovitura la care lucrăm.
Sunt focusat, gașcă, sunt concentrat. Asta-i doar o chestie mică.
Fac ceva bănuți să cumpărăm țigări când vom fi cu toții arestați.
Eddie, îți pot împrumuta telefonul, prietene? Trebuie s-o sun pe mama.
Alo, mamă?
O să vă aștept.
- Tocmai am făcut o cană de ceai. - Da, mulțumesc.
O să-mi termin întâi muncă.
O să-i iei lacul, nu-l mai lustrui.
Dar vreau să fac o treabă bună.
Da, și vei face o treabă și mai bună, cu o ceașcă de ceai băută.
Vin în 5 minute.
Lily.
- Ce se întâmplă acolo? - Un fel de expoziție specială.
Totul e foarte secret.
- Repetăm câteva mișcări. - Și muzica?
Îmi aduce bună dispoziție.
- A mers pentru Tom Cruise, nu-i așa? - Bine.
Nu am intrat în sala încă, dar din ce am văzut,
au detectoare de mișcare, lasere, camere de supraveghere,
senzori de presiune și o ușă de oțel cu încuietoare temporizată.
- Deci securitate la greu. - Care e ideea.
Ar fi fost mai ușor dacă îl țineau în turnul Londrei.
Va fi bine, îl avem pe Spiderman în echipă.
Da. Hai să râdem cu poftă.
Ascultați, voi fi singurul potrivit, bine?
Da, nu putem face nimic în legătură cu senzorii de presiune.
Va trebui să lucrăm pe lângă ei.
Cea mai mare problemă, totuși, va fi ușile.
Odată ce sunt închise, nu e altă cale de a le deschide până dimineață.
- Putem intra pe altă cale? - Nu. E o cameră închisă.
- Fără ferestre. De asta au ales-o. - Putem face un tunel?
Nu, asta ar opri senzorii de mișcare.
- Și nu avem cum să-i ocolim? - Nu. Dacă se poate, eu nu am găsit o cale.
Deci ce spui, Ash? Ar trebui să renunțăm la tot?
Nu. Dă-mi mai mult timp. O să văd ce pot face.
Între timp...
întârzii la muncă.
Da.
Va trebui să te sun înapoi.
Salut, Benny.
Ăsta e un inventar a ce s-a găsit în depozitul tău.
Și asta e o listă de obiecte declarate furate,
în zona Londrei, de-a lungul ultimelor șapte zile.
- Așa cum poți vedea, sunt practic identice. - Am cumpărat fiecare obiect, cu bună credință.
În care caz, ai chitanțe, facturi.
Nume și adrese de livratori.
- Am avut un incendiu. - Da.
Bineînțeles că da.
Raport infracțional.
Conținutul unui container cu echipamente de computer
a fost furat de pe docuri acum trei săptămâni.
Au găsit ieri dimineață containerul.
Cineva a încercat să-i dea foc.
Copiii din ziua de azi... n-au disciplina.
Incendiul a fost stins.
Am căutat amprente,
și nu vei ghici ce am găsit.
Potrivire perfectă.
Prins în flagrant, Benny.
- Câți ani, dle Wells? - Cu dosarul tău, 15 ani.
Dacă recunoști, ai putea obține 12.
Ei bine?
Așteaptă.
- Ce zici de un târg? - Ce fel de târg?
Iminentul furt al bijuteriilor coroanei.
- Ai văzut cât de minunat... - Ai spus-o de șapte ori.
- Nu. - Dle Morgan.
Îmi pare rău că vă deranjez, numai că directorul se întreba
dacă ați putea să vă aduceți datoria la zi?
- E mai degrabă o parte. - Da, este.
- N-am comandat asta. - Ba da.
- Ai comandat tu asta? - Nu, nu-mi place...
- Cine a comandat asta? - Destul. Nu-i o problemă.
Scoate-ți mâinile de acolo, amice, ține-le la locul lor, plătesc eu.
- Mulțumesc. - În regulă, cu plăcere.
Ascultă, iubire, cât treci cardul pe acolo,
- îți pot folosi telefonul? - Bineînțeles.
Trebuie s-o sun pe mama.
Alo, mama?
Nu ar trebui să fii aici.
Dar trebuie să curăț podelele.
Nu aici, scumpule. Aduc pe alții aici.
Îmi pare rău.
Văd că va trebui să fiu cu ochii pe tine. Haide.
Vino și ia o ceașcă de ceai. Îmi poți gusta coniacul.
Mick.
- Cum merge? - Am făcut bășici peste bășici.
- Nu câștigi fără durere. - Da, așa-i. Mulțumesc.
Uite, cred că am găsit. E o chestie de siguranță pe ușă.
Încuietoarea temporizată are un panou pe interior, în caz că cineva rămâne închis.
Putem folosi asta?
Dacă am putea lăsa pe cineva acolo înainte de a închide.
Băieți, n-aveți o casă unde să vă duceți?
- Numai câteva minute, Eddie. - Da, haide.
- Am nevoie de somnul de frumusețe. - Da, sunt de acord cu asta.
- Vrei o băutură? - Crezi că ești mai norocos?
Eddie, vreau doar să spun
că apreciez sincer că stai pe aici în timp ce Ash și cu mine rezolvăm ceva.
- Știu Mick, dar e foarte târziu. - Uite, o să-ți spun ceva, bine?
O să mai bem un pahar
și îți promit că vom dispărea curând.
Ce zici?
Haide, vom pleca înainte de 1:00.
Nu, dar e trecut de...
Aș fi putut jura că era mai târziu de-atât.
- Haide atunci, încă unul. - Ești un star.
Haide, vorbește-mi despre dispozitivul ăsta de siguranță.
Domnule?
- Detectiv Hodges? - Da, dle.
Șeful tău mi-a spus că ai lucrat la un caz anul trecut. Michael Stone?
Uite, l-am avut pe Stone sub supraveghere.
Dar a aflat cumva.
Și a adus un alt trișor ca să se dea drept ofițer de poliție.
Și cazul a picat?
Omul lui Stone a condus ancheta, dle.
Trebuie să fi fost foarte jenant pentru tine.
A fost jenant pentru tot departamentul, dle.
- Detectivul Mullens și-a pierdut slujba. - Da?
Deci...
Spune-mi despre Stone.
- Artist al escrocheriilor mari. - Nu. Știu ce face.
Vorbește-mi despre om.
Mickey Stone e unic.
Nu gândește că noi. Nu-i poți schimba hotărârea.
Da impresia că inventează totul în timp ce merge mai departe.
Nu.
Dar totul e planificat, precis.
- De ce eu? - Ai tras paiul cel scurt.
Cer o reconsiderare.
Când o să mă împingi...
Pune cap la cap evenimente complicate
și ce par fără legătură, imposibil de dezvăluit.
Chelner, o să iau unul din alea.
Dar toate conduc spre marea escrocherie.
Cu cât e miza mai mare, cu atât îi place mai mult.
Da, a trecut mult timp.
Când crezi că l-ai prins...
Am o slujbă pentru tine.
Stai pe scaun?
- nu l-ai prins. - Pari puțin admiratoare.
Cu greu, dle, m-a făcut să arăt ca o idioată incompetenta.
Atunci ți-ar place să redevii cea de dinainte?
Doamne! Scuze.
Vă spun, cu siguranță am luat ceva.
Chestia asta nu va merge, decât dacă putem băga pe cineva în galerie
și în camera expoziției, când se încuie ușile.
Odată închise pentru noapte, ușile pot fi deschise, doar din interior.
- Aici intervii tu. - Cum?
Ash.
Putem ocoli senzorii de presiune, mergând pe deasupra.
Principala problemă, în afară de încuietoarea temporizată de pe ușă,
vor fi laserele și detectoarele de mișcare.
Așa cum am spus, nu avem cum să le ocolim,
și vor porni alarmele imediat ce punem piciorul în cameră.
- Soluția? - Singura cale de a le ocoli, din ce văd eu
- e să întrerupem curentul. - Asta nu va porni alarmele?
Da, dar dacă o facem în afară undeva pe drum,
vom întrerupe întreagă stradă.
- Vor porni alarmele peste tot. - Inteligent.
În acest timp, avem 30 de secunde să acoperim detectoarele de mișcare
și să ajungem la panoul ușii pentru a opri laserele să pornească din nou.
- Va fi destul timp? - Va trebui să fie.
Odată ce vine curentul, laserele și totul vor porni din nou.
Camerele de supraveghere?
Le pot re ruta la sursă, în timpul penei de curent.
- Bun. - Atunci, ce trebuie să fac?
Detectoarele de mișcare și laserele trebuie oprite din interior,
înainte să deschidem ușa.
Expoziția are cinci expozanți principali.
Cel mai mare, este Joyce Martin.
Deci, care-i aria ta de expertiză?
Ador piesele Urhobo din delta Nigerului.
În special figurile sculptate, Iphri.
Dar, alături de tradițional,
mereu am avut o afecțiunea profundă pentru unele piese mai contemporane,
cum ar fi gravarea în rășină epoxidică a lui Bruce Onobrakpeya.
Absolut uimitoare.
Cine îmi folosește telefonul?
- Mick, pot spune ceva? - Da, bineînțeles.
- Am un sentiment rău în legătură cu asta. - Cum așa?
- Nu știu, doar îl simt... - Pripit?
Da, să zicem pentru început.
Ash, ăsta-i cel mai mare lucru pe care l-am făcut.
- N-o să fie ușor. - Da, dar sunt atâtea ce pot merge prost.
Știu, dar nu vor merge. Nu vor merge.
Bine, spune.
Nu mă înțelege greșit, nu te critic.
Cred că ești un geniu înflăcărat.
- Dar trebuie să spun ce cred. - Și crezi că e o idee proastă.
Asta îmi spune flerul.
Bună, scumpo. Fata nouă. Ce faci?
Mulțumesc frumos. La revedere.
Au ajuns ofertele.
Și a sunat Albie, totul e aranjat din partea lui.
Joyce Martin?
M-a pus responsabilă cu obiectele ce vor fi prezentate la expoziție.
Deci îi putem da drumul?
Da. Mâine seară.
Diamantul va fi livrat galeriei
sub pază înarmată, mâine dimineață.
Știm că Mickey Bricks și echipa sa,
au de gând să-l fure.
Asta e prima dată când le-o luăm înainte.
Nu au cum să știe că suntem cu ochii pe ei.
- Trebuie să folosim asta. - Bine, știm că sunt deștepți.
Așa că fără supraveghere.
Nu vreau să risc să afle de această operațiune.
Ceea ce înseamnă, că doar supraveghem galeria,
și așteptam ca ei să facă mișcarea.
- A înțeles toată lumea? - Da.
Echipa asta ne-a făcut să cădem de nebuni de prea multe ori.
De data asta, e rândul nostru.
Am găsit un loc de unde să tai curentul, dar e o problemă.
- Ce? - Nu pot fi în două locuri în același timp.
În același timp în care se întrerupe curentul,
cineva trebuie să re ruteze semnalul de la camerele de supraveghere.
Nu poți arăta cuiva cum să facă asta?
Nu, e mai bine s-o fac eu. Altcineva se poate ocupa de electricitate.
- Bine, arată-i lui Danny. - Mie? Nu.
Nu, am probleme să trag un ștecher.
E în regulă. O să-ți spun cum se face. Putem folosi walkie-talkie.
- Bine, o s-o fac. - Stacie, cum ajungi în galerie?
Am găsit o piesă ce e perfectă.
- Albert? - Totul va fi pregătit.
Bine, expoziția se deschide mâine. Așa că să dormim puțin.
Vom veni aici. Vor fi 4 gardieni în camera de control.
Unul își va face rondul.
Da, nu-s ore stabilite, așa că sunt șanse să dăm peste el.
Asta odată făcută,
Ash va da semnalul lui Danny să întrerupă curentul,
ceea ce ne va da 30 de secunde să re rutam camerele,
și pentru Stacie să-și facă treaba.
Trebuie să ajungi la ușă înainte ca tensiunea de urgență să pornească.
- Bine. - Sau vei fi prinsă în capcana de lasere.
Când faci asta, noi ar trebui sa fim de cealaltă parte.
Mai bine plec.
- Albert? - Etajul doi.
Și voi trebuie să ajungeți la timp.
Vom fi. Vreo întrebare?
- Nu. - Atunci, să mergem.
Mulțumesc că m-ai ascultat, scumpo.
Tăcere radio până la noi ordine.
Echipa de curățenie.
La timp.
- Te simți bine, Mick? - Da.
Pune asta înapoi în rucsacul meu.
În regulă.
Poate că n-o vor face în seara asta.
Acum ce fac?
- Bine. - În regulă.
- Haide iubire. Așa. - În regulă.
Am intrat, Mick.
Acum vom înregistra o perioadă și apoi vom reda banda cu o buclă.
Bine.
- Danny, răspunde. - Gata, terminat.
Bine, ar trebui să fie destul.
Danny?
Ai pus cutia la loc?
Așteaptă.
Da, am pus cutia la loc.
Când pui clemele, nu se va întâmpla nimic.
Apoi după 10 secunde, curentul se va opri.
Ia clemele crocodil și prinde-le pe amândouă pe...
Vinny, unde ești prietene?
Am un apel pe Chapel Road, West One.
Alo, ești pe frecvența mea.
Cred că de fapt tu ești pe a mea, dragă.
Lasă linia liberă, vacă adormită.
Nu folosi tonul ăsta cu mine, sau nu vei primi un taxi.
Nu vrau un nenorocit de taxi. Lasă linia liberă.
- Cine e Mary? - Un tip care a greșit.
- Danny? - Ash?
Mereu e roșu. Mereu e roșu, nu-i așa?
Haide. Sau e albastrul? E albastrul?
Albastru sau roșu?
Roșu.
Ce dra...
Bun băiat. Haide, Stace. Ai 30 de secunde.
12 elefanți, 13 elefanți.
16 elefanți.
20 de elefanți.
20. 21.
25, 26 de elefanți.
30. rahat.
Bun. Bine.
Camerele au revenit. E totul înapoi din nou.
- Totul e sigur. - Bine.
Alo?
Să sperăm că Stacie și-a făcut treaba.
- Da, să mergem. - Da.
Mulțumesc.
Curentul exterior s-a oprit. N-a fost doar la galerie, tot sectorul a fost oprit.
Securitatea?
Curentul de urgență a pornit și alarmele s-au re armat.
Ce vrei să facem?
Păstrați-vă pozițiile.
Vreau să știu dacă sunt acolo.
Ce face? Trebuia să deschidă ușa până acum.
Ceva trebuie să fi mers prost.
Haide, Stacie.
Ce te-a ținut?
Ai grijă la senzorii de presiune.
Totul dincolo de acest punct e un senzor de presiune.
Dacă le atingem, pornește alarma, în regulă?
- Ești gata, Mick? - Să mergem.
Stace.
Continuați.
Jos.
Stop.
Alo, biroul știrilor, vă rog.
Ridicați.
Bine, jos.
Stop.
- Bun, oricând de acum încolo, ar fi bine. - Da.
Una pentru album.
- Asta-i dubita celor de la curățenie iar. - Rahat, trebuie să fi fost în prima dubiță.
- Hai, hai. - Dați alarma! Dați alarma!
Am știut.
- Cine dracu ești? - Sunt de la The Times.
Tocmai am primit un telefon despre o spargere.
- Scoateți-o afară! - Bine, numai un minut.
- Câți credeți că au fost implicați? - Te rog.
Vreo idee?
Stai de-o parte.
Nu aveau cum să iasă prin vreo ieșire.
Acoperișul.
Rahat.
Liniște.
Vă supărați?
Rochia.
Au dispărut.
- Baraje rutiere? - Pot fi oriunde acum.
Bine.
- Nu contează. - Ce?
Gândește-te.
Știm că ei au fost.
Dar ei n-au de unde să știe asta.
- Ceea ce înseamnă...? - Că nu știu că-i căutam.
Aș paria salariul pe un an...
- că se întorc la hotel. - N-ar fi atât de proști.
De ce nu?
În ceea ce-i privește, au drum liber.
- Tot cred că sunt dispăruți de mult. - Vom vedea.
Guv?
Da.
Un taxi negru e pe cale să treacă pe lângă voi, cu 5 oameni înăuntru, cred că-s ei
Rămâneți pe poziții.
Așteptați semnalul meu.
Asta-i ceea ce numesc o noapte grozavă.
Nu știu cum e cu voi, dar bătrânul se duce la culcare.
- Da, cred că mă voi alătura ție. - Adevărat?
Nu. Adică, n-o să vin cu tine. O să mă duc în patul meu.
- Nu știam că ții la mine. - Țin, te iubesc, Albert.
- Ai spus că mă iubești. Dumnezeule! - Taci.
Ascultați, voi băieți faceți ce vreți, pentru că eu o să iau o băutură.
Pentru că am avut vreo două zile traumatizante.
Haide atunci, o să-ți țin companie.
Am înțeles.
Stați. Nu mișcați.
- Ce se întâmplă? - Sunteți arestați cu toții.
Pentru ce?
Suspiciune de furt.
Îmi pare rău, n-am idee despre ce vorbești.
Luați-i.
Pe aici, vă rog, domnule.
S-ar putea să vă dăuneze apărării dacă nu răspundeți când sunteți întrebați,
la ceva pe ce vă puteți baza mai târziu în tribunal.
Orice ce spuneți poate fi folosit ca dovadă.
Sunt prieten cu șeful poliției. Dacă ați vrea să-l sunați.
Prins în flagrant, Mickey, petrecerea s-a terminat.
Așteptați aliniați.
Vreau să vorbesc cu apărătorul meu.
La momentul potrivit, stai acolo.
În regulă, cine-i primul?
A fost arestat sub suspiciunea de furt
la galeria Guidhall, la 10:30, în seara asta.
- Numele? - Ashley Morgan.
- Data nașterii? - 21 iulie 1960.
- Adresa? - Hotel Lexington.
Vă rog să vă goliți buzunarele.
Ai uitat ceva?
- Developați ăsta. - Domnule.
Scoate-ți cravata.
Numărul trei.
Nu-i la fel de confortabil ca la Lexington, dar va trebui să te obișnuiești.
Bine, cine-i următorul?
Bijuteria coroanei furată: 5 suspecți arestați.
Șeful poliției tocmai a confirmat
că 5 suspecți au fost reținuți pentru furtul
unuia din cele mai cunoscute diamante, Prima Stea a Africii.
Diamantul neprețuit, care de obicei împodobește sceptrul regal,
a fost mutat recent din turnul Londrei, pentru a fi așezat
ca piesă centrală într-o expoziție publică specială, la galeria Guildhall.
Reluarea anchetei cu Michael Stone.
E 9:13 dimineața.
Deci, Mickey, ai avut ceva timp să te gândești.
- Da. - E ceva ce ai vrea să ne spui?
- Nu-mi vine nimic în minte. - Atunci te întreb din nou.
Poți să-mi spui unde erai seara trecută la 10:30?
- Îmi scapă. - A fost cu mai puțin de 12 ore în urmă.
Da, știu, am o memorie groaznică.
La 10:30?
Îmi amintesc. Nu, iar s-a dus.
Îmi pare sincer rău, dar...
Care-i cuvântul? Memoria. Nu mai e cum era, înțelegi.
Ce spuneați?
Vreo șansă de oboseală?
Un jaf? Ce palpitant. Ați prins pe cineva până acum?
Mulțumesc, scumpule.
Chiar nu am idee despre ce vorbești, ofițere.
Ancheta suspendată la 9:18 dimineața.
- Unde-i diamantul, Mickey? - E permis?
Unde-i nenorocitul de diamant?
Ce?
Putem vorbi, Guv?
S-ar putea să crezi că ești deștept, dar știu că voi ați făcut-o.
Și am de gând să te închid.
- Cu sau fără diamant. - Domnule?
Cred că mai bine vedeți astea.
E filmul pe care l-am scos din aparatul lui Morgan.
Testare. Unu, doi, trei, patru. Mă auziți în spate?
Doamnelor și domnilor, bun venit la premiile "Curaj" ale poliției.
Vreți să mergeți spre locurile dvs.
Ceremoniile vor începe în scurt timp. Mulțumesc.
Ultimul premiu civil din seara asta, merge la o intrare de ultimă oră.
Cineva care a atras atenția șefului poliției,
cu câteva zile în urmă.
Mulțumesc.
Chelner, o să iau unul din astea.
Un om, care fără să se gândească la propria siguranță,
a salvat viața unui tovarăș bolnav.
Michael Stone și omul a cărui viață a salvat-o, Daniel Blue.
M-am aplecat.
Era o rață rănită, înțelegeți.
Așa că am încercat doar să ajut,
s-o ajut pe micuță, când dintr-o dată, mi-am pierdut echilibrul,
și următorul lucru de care îmi aduc aminte, e că eram în apă.
- De ce eu? - Ai tras bățul scurt.
Cer o re-numărare.
Deci când o să mă împingi,
Mă înecam. Cu siguranță mă înecam.
Nu știu să înot. Ajutor.
Întreaga viață a început să-mi apară în față,
tocmai plecasem de la școală...
și am simțit o mână puternică trăgându-mă afară.
Iată-l, iată-l.
A fost dl Stone.
El...
mi-a salvat viața. Mulțumesc.
Nu înseamnă nimic.
Nu avem nicio dovadă care să-i plaseze la locul faptei și nici diamantul.
- L-au ascuns. - E și mai rău.
Știm că diamantul a fost furat la jumătate de km de ceremonie, la 10:30.
Uită-te la ceasul șefului poliției.
Arăta 10:20.
Ai uitată ceva.
Asta...
asta nu-i posibil.
Și apoi la final, au adăugat puțină glazură în vârf.
Așa se face un Mochaccino.
- Ești liber să pleci. - Scuze?
Am spus că ești liber să pleci.
Bine. Tocmai mi-am amintit, unde eram...
Scoteți-l de aici.
Mă bucur să te revăd. A fost distractiv.
Încă nu s-a terminat. Tot trebuie să muți diamantul.
Și când o vei face, voi fi acolo.
Unde ai fost?
Sergentul drăguț de la arest, m-a lăsat să-i folosesc telefonul.
Haide, nu avem mult timp.
Diamant neprețuit furat. 100.000 recompensa pentru recuperarea diamantului regal.
Comisariatul.
Sunteți sigură?
Bine, mulțumesc.
Domnule.
Am găsit diamantul.
Da.
- Unde e? - E încă la galerie.
Doris, cum ne-am descurcat?
Cinci copii așa cum ai comandat.
Asta-i grozav, Lily, încă una, te rog.
Nu înțeleg.
De ce tot deranjul ăsta...
și să nu ia diamantul?
Guvernul britanic este foarte jenat de acest furt.
Deci MI6 a venit cu un plan, să inventeze o poveste pentru a-și salva obrazul.
Vor spune că diamantul a fost găsit,
și hoții prinși.
Apoi vor pune o copie în sceptrul regal și îl vor repune în turnul Londrei.
Da, ne așteptam ca povestea să apară în presă
ceva mai târziu, astăzi, ca să știți.
Deci, tot ce îmi rămâne de făcut e să vă întreb, vă pot folosi telefonul?
Mulțumesc.
Alo, mama?
Poliția?
Aș vrea să reclam locul unde se afla niște bunuri furate.
- Ți-ai primit amnistia? - În scris.
Și Benny,
- bucură-te de pensie. - Cu siguranță o voi face.
Da, puțină credință.
Vedeți, e lovitura perfectă.
Nu e niciun delict, deci nu trebuie nimeni arestat.
Și singurii care au pierdut, sunt 5 fraieri lacomi, care au cumpărat 5 diamante false.
Și când vor afla că au fost păcăliți,
cui o să spună?
Așa, înapoi din plasa.
Ăsta-i un toast. Un toast pentru Mickey Bricks,
- care-i fără îndoială, un geniu. - Unul dintre cei mai mari.
Tot cred că ar fi trebuit să ne spună de la început.
Riscul era același. Dacă erai prinsă,
cine te-ar fi crezut că nu furai diamantul, ci doar îl mutai?
Uitați-vă la asta.
Diamantul regal, recuperat.
Frumoasă poză, Lily. Merită puțin noroc.
Da, e frumos, Ash, aproape la fel de frumos ca faptul că,
am înregistrat 93 de minute pe linia mea telefonică,
ceea ce înseamnă, 4.500 de lire.
- Cine a plătit factura? - Danny.
- Cu ce? - Cu cardul de credit.
- Te rog spune-mi că n-ai făcut-o. - Ce e?
Poliția e jos,
și recepționerul le arata o chitanță de card de credit.
Așa că te rog, Danny, te rog frumos,
spune-mi că n-ai folosit unul de-al tău.
- Ar fi bine să împachetăm. - Danny.
Tocmai am dat cea mai mare lovitură a secolului,
și ne furișăm din hotel pentru că am plătit factura cu un card de credit fals.
- Da, dați vina pe mine, nu-i așa? - O dăm.
Am avut vreo două zile destul de dure.
Toate pentru binele echipei. Am fost împuns într-un canal nenorocit.
Aproape m-am înecat. Am fost electrocutat, aproape prăjit.
Am avut o perioadă foarte chinuită, ca să știți.
- Mă ascultați băieți? - Nu.
- Haide, Albie. - Vin, vin.
Traducerea: Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro