Rikollisen elämän huonoja puolia on -
että joskus pitää tehdä kauppoja ihmisten kanssa, jotka ovat...
Paremman sanan puutteessa rikollisia.
Kuten useimmat asiat, joissa päätyy roikkumaan hylättyyn varastoon -
kaikki alkoi hyvästä ideasta.
"Pieni kissa puutarhassa. Pablo Picasso maalasi sen 1903 -
niin sanotulla Sinisellä kaudellaan. Se varastettiin yksityiskokoelmasta -
sunnuntaiaamun varhaisina tunteina."
Arvo? -Sillä on kolmen miljoonan vakuutus.
"Poliisin mukaan tekijät olivat kokeneita."
Se varastettiin tilauksesta. -Kyllä.
Onko Hullu Dolly yhä täällä?
Ajattelin samaa. -Kuka?
Dolly Hammond on Lontoon paras Picasso-väärentäjä.
Hän on kiva, mutta... -Hän on uniikki.
Hän on vähän erilainen. -Hullu.
Hän on mukava vanha nainen. Hän oli ihastunut Albieen.
Miksi tarvitsemme varastetun maalauksen väärennöksen?
Varkaudesta on jo tehty ilmoitus.
Keräilijät uskovat, jos kerrot yrittäväsi myydä sen.
Mahtavaa!
Niin on. -Kuten aina.
Tässä pieni vinkki.
Siltä varalta, että yrität myydä väärennetyn Picasson.
Älä yritä myydä sitä miehelle, jolta alkuperäinen varastettiin.
Selvä. Ratsuväki saapuu.
Ash.
Varovasti, Sean!
Missä Mickey on? -Petre Savan miehet veivät hänet.
Mitä tapahtui? -Se on pitkä tarina.
Alkuperäinen maalaus vietiin häneltä.
Hän ei pitänyt siitä, että yritimme myydä väärennöksen oikean sijaan.
Tämä ei ole Picasso!
Tämä ei ole maalaukseni!
Petre Sava pitää Mickeyn, kunnes palautamme oikean Picasson.
Meillä ei ole oikeaa. -Mainitsin siitä.
Sitten hän uhkasi väkivallalla, joten peräännyin.
Meillä on kuusi tuntia aikaa löytää se.
Entä jos emme löydä sitä? -Hän teki sen hyvin selväksi.
Mickey on vainaa.
Eikö kukaan tiedä mitään?
Se on mahdotonta. -He eivät ole paikallisia.
Oikea maalaus on jo voitu viedä maasta.
Outoa, ettei kukaan ole kuullut mitään.
Entä väärentäjä-Dolly? Tietäisikö hän?
Picasso-fanina hän on voinut kuulla jotain.
Niin kai.
Sitä kannattaa yrittää. -Tehdään se.
Nykyään ei löydä kunnon varasta.
He ovat gangstereita. Ei mitään tyyliä.
Toisin kuin sinulla, Albert. -Kiitos, Dolly.
Ripustaisin heidät kaikki kiveksistä.
Jättäisin heidät varisten nypittäväksi.
Syöttäisin loput sioille, niin kuin ennen vanhaan.
Etkö tiedä, kuka Picasson varasti? -Minkä Picasson?
Pieni kissa puutarhassa. -Tein teille jo kopion.
Ei. Tarkoitan oikeaa.
Hän on söpö.
Tiedätkö, kuka maalauksen varasti? -Mistä tietäisin?
Eikö kukaan ole sanonut mitään? Maalauksesta. Picassosta.
En tiedä, kuka sen vei. -Sitä minä kysyn.
Sanoin jo. Kuka sinä olet? -Olen Emma.
Mitä teet talossani? -Olen Albertin kanssa.
Onko hän hempukkasi?
Ei. Olet ainoa nainen minulle, Dolly.
Huono tuuri. -Dolly, tiedätkö mitään maalauksesta?
Onko mitään, mikä auttaisi löytämään varkaan?
Pitikö joku siitä? Ehkä yksityinen keräilijä?
Vai yrittikö joku ostaa sen aiemmin?
Tiedän, missä Lontoon Picassot ovat.
Haistan ne.
Paitsi tämän.
Dolly, voitko mitenkään jäljittää sen? Mitä kaduilla puhutaan?
Näytänkö Halinallelta? -Dolly. Meidän on löydettävä se.
Katson, mitä voin tehdä, jos hän laulaa minulle.
Ja hän pussaa minua.
Unohda se. Ei onnistu. -Sean, ajattele Mickeyä.
En halua. -Tee se.
En halua! -Sean.
Tuhmeliini!
No?
Tiedän parin tunnin päästä. Lähettäkää hänet.
Pieni kissa puutarhassa.
Aivan. -Kuka sen vei?
Taide ei ole minun juttuni. Mutta kuulin siitä.
En tiedä, liittyvätkö asiat toisiinsa. Päivää ennen varkautta -
kovan linjan ryhmä lensi paikalle.
Skotlantilaisia? -McCraryn veljekset.
He valtasivat talon Westbridge Grovessa.
Tiedän vain, että he varastavat tilauksesta.
Mitä vain haluat. Yleensä luksusta. Maalauksia, autoja, antiikkia.
He voivat olla täällä jostain muusta syystä.
Kannattaa kysyä.
Te olette rohkeita. -Oli pakko tulla.
Tulkaa sisään. -Kiitos. Jos sopii, jäämme tänne.
Hyvä on.
Hyvä ystäväni on Petre Savan vankina. Tyypin, jolta veit Picasson.
Se on pitkä juttu. Hän luulee, että se on meillä.
Miksi? -Sanoimme hänelle niin.
Yritimme myydä väärennöksen. -Olemme huijareita.
Se on työtämme. Luimme Picasson varkaudesta.
Yritimme myydä kopion keräilijälle, joka ei kysele liikoja.
Ryöstön vuoksi sitä olisi pidetty aitona. -Aivan.
Mutta keräilijä olikin Petre Sava, jolta varastit sen.
Hän ei ilahtunut siitä.
Tarina on kaunis, ja alan kyynelehtiä.
Miten tämä liittyy meihin?
Jos annat oikean Picasson, jonka varastit Savalta -
voimme hakea kaverimme takaisin.
Sanotaan, että meillä on tämä maalaus.
En sano, että meillä on.
Hän on teidän ystävänne. Mitä me siitä hyödymme?
Totta puhuen en ole ajatellut asiaa loppuun asti.
Mitä haluat? Saat 20 tonnia, ja varastan sen sinulle uudelleen.
Koska teillä riittää kanttia, minun tekisi mieli auttaa.
Pidän huijareista. Varsinkin kauniista.
Mutta se on jo siirretty. -Minne?
En voi kertoa. -Sinun täytyy.
Ash, eikö niin? -Joo.
Ash, en voi tehdä sitä.
Maineemme perustuu hienotunteisuuteen.
En voi hukata sitä pariin huijariin. Huuleni ovat siis sinetöidyt.
Entä jos uhkaisin hakata sen sinusta?
Kunnioittaisin sitä. Minä ja veljeni Neil -
puolustaisimme itseämme repimällä pääsi irti ja syömällä sen.
Kunhan kysyin. -Hyvää päivänjatkoa.
Mitä teit sille mustalle miehelle? -Hän on autoni takakontissa.
Saako hän henkeä? -Toki.
Luulen niin.
Jos he eivät tuo maalaustani -
pitäisikö meidän tappaa hänet vai leikata palasia irti?
Vai molempia?
Molemmat kuulostaa hyvältä.
Lännessä ihmisiä ei juuri leikellä.
Eivätkä he tapa. He hakkaavat.
Mutta jos vain hakkaamme heidät, he toipuvat.
He etsivät ystäviä ja palaavat.
Jos leikkaa palasia irti -
ja lähettää ne ystäville, tällaista ei tapahdu.
Ei. Se on tehokkaampaa. -Aivan.
Molemmat siis. Sinä leikkaat.
Minä tapan.
Sinulle soitettiin. Mukava nainen.
Molly. -Dolly.
Dolly! Hänellä on, mitä haluatte.
Teidän pitää lähettää söpöliini, mitä se sitten tarkoittaakin.
Ei käy.
Ei käy!
Ei käy.
Kyllä.
En tiedä, pidätkö puna- vai valkoviinistä.
Toin molempia.
Se oli kamalaa.
Pitikö sinun... -En halua puhua siitä.
Et tietenkään.
Hän otti hampaat suustaan.
Sanoiko hän mitään?
Hengitä syvään. Se voi saada kuvat katoamaan.
Petre Sava osti Picasson Kensingtonin huutokaupasta.
Hän tarjosi enemmän kuin Matthew Fairchild, sijoituspankkiiri.
Hän sattuu olemaan Louise Fairchildin isä, jonka avionimi on Holmes.
Tunnemmeko hänet? -Hänen miehensä.
Harry Holmes. -Se Harry Holmes?
Ikävä kyllä.
Ei se mitään. Rauhoitu.
Ymmärrän, ettet ole vasikka.
Ihailen sitä miehessä.
Sinun pitää avautua. Tavalla...
...tai toisella.
Kun Harry Holmes kuuli, että Petre Sava voitti maalauksen -
hänen ylpeytensä koki kolauksen. -Aivan varmasti.
Hän oli innoissaan, kun nai yläluokkaan.
Hän piti metsästyksestä ja kalastuksesta.
Hän halusi tehdä vaikutuksen appivanhempiin.
Ehkä siksi Harry ei liannut käsiään saadakseen maalauksen takaisin.
Hän maksoi McCraryn veljeksille varkaudesta.
Dolly sanoi samaa. -Eikö se ollut vain sänkypuhetta?
Toisella puolella on väkivaltainen gangsteri -
ja toisella murhanhimoinen hullu. -Aivan.
Mitä tehdään?
Järkevintä olisi soittaa -
kertoa totuus ja heittäytyä heidän armoilleen.
Emme kai tee niin? -Ei.
Jäljelle jää yksi vaihtoehto. -Mikä se on?
Varastamme maalauksen Harry Holmesilta.
Täällä asuu Matthew Fairchild, Harry Holmesin appiukko.
Holmes maksoi McCraryn veljeksille Picasson varastamisesta.
Uskomatonta, että sait sen takaisin. -Olemme perhettä.
Tunnen erään, joka saa erikoisherkkua myöhemmin.
Fairchild kerää jo tavaraa, joten turvatoimia riittää.
Lohdullista. -On valvontakamerat, painosensorit -
liiketunnistimia ja laserverkkoja -
jos pääsee kahden tappajakoiran ohi. -Vihaan koiria.
Vaikka järjestelmä on huipputasoa, Matthew Fairchild suunnitteli sen.
Mitä apua siitä on?
Järjestelmän hyvyys riippuu suunnitelmasta, ja hän teki virheen.
Mikä se on? -Se on kotijärjestelmä.
Kuten useimmat hälytysjärjestelmät, se olettaa, että varkaus tapahtuu -
kun talo on tyhjillään tai yöllä.
Eli kun he ovat kotona päivällä, hälytys on sammutettu.
Aivan, Albert.
Kuka typerys murtautuisi taloon päivällä, kun muut ovat kotona?
Ajoitus on kaikki kaikessa. Kaikki tapahtuu kuin baletissa.
Varmistetaan, että koirat saavat unilääkkeensä.
Ne kestävät noin 20 minuuttia.
Kolme, kaksi, yksi.
Koirat nukkuvat. Siirryn asemiin.
Albert, oletko valmis? -Kyllä.
Emma. Sean.
Valmiina.
-Selvä. Menkää.
Hei, rouva. Tutkimme varastettua maalausta.
Meidän on tutkittava talo.
Mitä tapahtuu? -En tiedä.
Minulla on numerosi! Tulen suoraan asemalle!
Meidän pitäisi häipyä täältä.
Joo. Olen samaa mieltä. -Katsokaa!
Olen saanut tarpeekseni! -No niin, tulkaa.
Rauhoitu. -Älä käske minun rauhoittua!
Kiitos, Nigel. Olen sinulle ison sikarin velkaa.
Hyvä sikarin? Kiitos, hei.
Poliisi sai vihjeen. Taulu on takavarikoitu ja Holmes pidätetty.
Onko se hyvä vai huono juttu?
Odota! Se on hyvä juttu. -Miten?
Sava on sen oikea omistaja. -Hän saa taulun takaisin.
Hän antaa Mickeyn mennä. -Eduardo, virvokkeita, kiitos.
Haloo? Kyllä, Nigel!
Vai niin. Kiitos, että soitit takaisin.
Harry Holmes vapautettiin. -Nopeaa.
He löysivät talosta väärennetyn maalauksen.
Mitä? -Mahdotonta. Se oli alkuperäinen.
Hän varasti sen Savalta. -Hän ei olisi siepannut Mickeytä -
väärennöksen vuoksi.
Jos Harrylla oli väärennös, missä oikea on?
Juomanne.
Siinä ei ole järkeä. -Mietitään hetki.
Oletetaan, että McCraryjen varastama maalaus oli oikea Picasso.
Samaa mieltä.
Kun Harry Holmes sai sen, se oli väärennös.
Se vaihdettiin. -Niin sen täytyi mennä.
Jos Harry sai väärennöksen, heillä oli toinen ostaja oikealle.
Paskiaiset. -Onko aito maalaus McCraryillä?
Vain siinä on järkeä. -Ainakin he tietävät, missä se on.
Portti on auki. -Myöhästyimme!
Näyttää tyhjältä. -He lähtivät.
Tietenkin. Jos huijaa Harry Holmesia, ei jää odottelemaan häntä.
He muuttivat heti käyntimme jälkeen. -He voivat olla jo Glasgow'ssa.
Olemme pulassa. -Mickey on.
Jos Harry Holmesille antaisi väärennöksen -
hän ei saisi huomata sitä.
Sen pitäisi olla lähes täydellinen. Joten...
Mistä saisi lähes täydellisen Picasson kopion?
Tein McCraryille väärennöksen. Heillä oli ostaja valmiina.
Mutta hän oli typerys, joka ei huomaisi eroa.
Se typerys on Harry Holmes. -Ei hyvä.
Ei taida olla. Sinun pitää kertoa -
mitä McCraryt tekivät aidolle Picassolle.
He puhuivat uudesta ostajasta.
Kuka? -En tiedä.
Mainitsitko he nimiä?
Ei. -Selvä. Väärennös...
Kun se oli valmis, haettiinko se täältä?
Ei. -Miten sait sen heille?
Minun piti lähettää se taksilla.
Aivan. Minne? -Goodridgeen, South Bankilla.
Katsokaa, onko siellä pylvässänky.
Onko hän yhä elossa?
Kyllä, pomo.
Ystävilläsi on kaksi tuntia aikaa tuoda maalaukseni.
Jos he ovat myöhässä -
leikkaamme jotain kymmenen minuutin välein, kunnes he tulevat.
Jos he eivät tule kahdessa tunnissa -
tapamme sen, mitä on jäljellä. Mitä mieltä olet?
Otanko suukapulan pois, jotta hän voi kertoa mielipiteensä?
En. Pidän ihmisistä.
Se oli retorinen kysymys. Tiedän mitä hän ajattelee.
Niinkö?
Hän toivoo ystäviensä tulevan ennen kuin leikkaamme mitään.
Ehkä hän miettii, mitä leikkaamme pois ja missä järjestyksessä.
Eikö niin?
Ovatko he täällä?
Tunnetko vastaanottovirkailijan? -Anthony. Suokaa anteeksi.
Lähettikö Dolly väärennöksen tänne? -McCraryt antoivat sen Holmesille.
Oikea voi siis olla täällä. -Se selviää vain yhdellä tavalla.
He yöpyvät täällä ja lähtevät aamulla lentokentälle.
Juuri nyt he ovat baarissa.
Heillä ei ole mitään mukana.
Missä huoneessa he ovat? -624.
He näkivät meidät. Tutkimme huoneen. Varoittakaa meitä, jos he lähtevät.
Aikaa ei ole paljon. -Mene tuonne.
Se ei ole täällä.
Sotken kaiken. Mickey auttaa meitä aina, enkä löydä edes maalausta.
Löydämme sen kyllä. -Meillä on alle tunti aikaa.
Tiedätkö mitä? Lähden mieluummin Savan luo ja kokeilen onneani.
Et voi tehdä niin. -En voi tehdä tätäkään.
Tämä on takaisku, mutta olet yhtä fiksu kuin Mickey.
Aivan. McCraryt ovat yhä alakerrassa. Yritetään puhua heille uudestaan.
Selviämme tästä. Mennään.
Onpa nokkelaa.
Näetkö? Sanoinhan, että onnistuisimme.
Kuka hitto sinä olet?
Ymmärsinkö oikein?
Sava pitää kumppanianne, kunnes tuotte tämän.
Niin.
Eikö hän tiedä, että vein maalauksen? Hän epäilee teitä.
Kuulostaa siltä, että olette pahassa pulassa.
Ja minä sain haluamani tuloksen.
Vielä yksi juttu. Mistä tiesitte, että se on täällä?
Emme tienneet.
Löysimme McCraryt ja toivoimme parasta.
Ne kaksi huijasivat minua. He eivät vain myyneet maalausta.
He saivat minut näyttämään typerältä vaimoni perheen edessä.
Missä he ovat? -Ei tietoa. Huone oli tyhjä.
Hyvä on. Ette ole tehneet minulle mitään pahaa.
En tarvitse teiltä mitään.
Teillä on jo tarpeeksi huolia. Häipykää.
Häipykää, ennen kuin muutan mieleni.
Emme voi tehdä sitä.
Niinkö? -Ei.
Ilman maalausta Sava ei vapauta ystäväämme.
En välitä siitä, kuka olet.
En lähde ilman sitä.
Sekö on viimeinen sanasi?
Kyllä on.
Ei, älä!
Ash! Tuo ei ollut fiksua.
Onko meillä varasuunnitelmaa? -Palaamme vanhaan.
Harry vie maalauksen appensa luo kuin sankari.
Meillä on suunnitelma sen varastamiseksi. -Fiksua.
Harryn on palattava heti. McCraryt vain hidastavat häntä.
Varmistetaan, että hän lähtee nyt.
No niin.
Kuin balettia, muistatko?
Onko valmista? -Valmiina.
Valmiina.
Olen valmis.
No niin. Mene!
Onko se varmasti aito tällä kertaa? -Kyllä.
Rakastan sinua niin, että voisin haljeta.
Minä avaan.
Haloo? -Hei, olen pahoillani.
Bobbyni juoksi juuri puutarhaanne. Valkoinen bichon frisé.
Pelkäsin, että teillä on koiria.
Meillä onkin.
Ei.
Bobby. Tule, kulta.
Odota, tulen mukaan.
Kaksi katseluhuoneessa. On aika erottaa heidät.
Bobby.
Haloo? Fairchild. -Paul Holland New Yorkista.
Tapasimme Lontoossa viime kuussa. Muistatko?
Kävimme täällä jo kahdesti.
Se voi olla pensaiden alla. Bobby.
Ash, yksi jäljellä.
No niin, Ash. Voit mennä.
Tuolla! -Mitä?
Kuulin jotain. Tänne päin. Bobby!
Niin.
Siitä pääsenkin toiseen asiaan.
Jos niitä ei löydä puolessa tunnissa -
saattaa... Anteeksi.
Niin? -Aika lähteä.
Uskomatonta. Kiitos, kultaseni.
Kyllä, tulen nyt takaisin. Hyvä on.
Se löysi kotiin! Se on niin fiksu. Kiitos paljon avusta.
Ei se mitään. -Heippa!
Heippa!
Soita toimistooni huomenna. Voin laatia ennusteita.
Senaattori soittaa. Minun pitää vastata.
Otan yhteyttä. Kiitos paljon.
Kotiin, James. Älä säästä hevosia.
Et usko, mitä olen tehnyt. Olen jahdannut...
Ei.
Sain sen. Niin, sen oikean.
Sama paikka. Jos Mickey ei tule, kaupat perutaan.
Selvä. Puoli tuntia.
No? -Valmista.
Tapaamme varastolla. Vaihdamme maalauksen Mickeyyn.
Voimmeko luottaa heihin? -Totta puhuen en tiedä.
Entä jos Harry tajuaa, että teimme sen? -En tiedä sitäkään.
Pelastetaan Mickey ensin. Murehditaan muusta myöhemmin.
Kuulostaa hyvältä. -Tarvitsen ensin paukun.
Anna juotavaa. -Siinähän te olette!
Hullu Dolly kertoi, missä olette. Sinähän olit hotellilla.
Hotellilla? -Näin sinun lähtevän.
Olitko ohikulkumatkalla? -Juuri niin.
Saimme tietää, missä olitte. Halusimme suostutella teidät -
antamaan meille maalauksen. -Niin arvelinkin.
Tekö siis laukaisitte hälytyksen?
Niin. -Mitä minä sanoin?
Siksi olemme täällä. Halusimme kiittää.
En tiedä, miksi painoit hälytysnappia.
Ilman sitä olisimme kävelleet suoraan Harry Holmesin luo.
Eipä kestä.
Mitä tapahtui?
Löysitte meidät ja näitte Harryn roistoineen siellä.
Aivan. Pakenimme paikalta. Emme halunneet, että joudutte pulaan.
Teimme hälytyksen.
Tiedän vain, että ilman teitä olisimme kusessa.
Joten kiitos. -Toivottavasti teette samoin meille.
Ilman muuta! -Sillä lailla.
Jäisimme mielellämme oluelle, mutta lento odottaa.
Meidän pitää päästä kotiin, jotta voimme tuhlata.
400 000 maalauksesta.
Maalauksesta? -Picassosta.
Myimme Harrylle Dollyn tekemän väärennöksen.
Kuulin siitä. Siksi hän etsi sinua. -Varmasti.
Meillä oli myös toinen ostaja. Saksalainen.
Hetkinen.
Myittekö yhden väärennöksistä Harrylle?
Saiko saksalainenkin väärennöksen?
En. Hän sai aidon maalauksen. Hänellä oli korkein tarjous.
Dolly teki kaksi väärennöstä. Myimme yhden Harrylle.
Toisen aioimme myydä jollekin aussille, mutta häntä ei näkynyt.
Ette voineet myydä aitoa.
Harry löysi sen huoneestanne. -Hän olisi pettynyt päästyään kotiin.
Myimme aidon saksalaiselle ennen kuin Harry löysi meidät.
Hän löysi huoneestamme toisen väärennöksen.
Taisimme ripustaa sen seinälle. Se oli pieni lahja hotellille.
Kuten sanoin, tulimme vain kiittämään.
Miten muuten ystävänne kanssa meni?
Se on yhä työn alla.
Onnea matkaan. -Kiitos.
Varastimmeko taas väärennöksen? -Meillä on enää 15 minuuttia aikaa.
Mitä me nyt teemme?
Ole hyvä.
Kun elää lain ulkopuolella, yhteiskunnan laidalla -
tällaisia päiviä tulee aina.
Tätä voisi kutsua huonoksi työpäiväksi.
Ei saa panikoida.
Nämä tyypit ovat kuin koiria. He haistavat pelon.
Heidän on uskottava, että tiedät jotain, mitä he eivät tiedä.
Silloin he eivät tapa sinua -
kun he yrittävät selvittää, mistä on kyse.
Entä maalaus? -Entä ystäväni?
Maalaus ensin. -Ystävä ensin tai ei mitään.
Sinulla ei taida olla varaa neuvotella.
Jos uskot niin, se voi olla elämäsi pahin virhe.
Näen ystäväni, sinä näet maalauksesi.
Sinun vuorosi.
Aivan. Kenellä on maalaukseni? -Ei kuulu sinulle, Harry.
Teen siitä oman asiani, Boris. Olen vältellyt teitä liian kauan.
Nimeni ei ole Boris. -On, kun puhun sinulle.
Borikseksi kutsuminen on rasistista. -Rankkaa.
Anteeksi, voimmeko aloittaa? -Mitä teet täällä?
Mitä luulet, että teen täällä?
Tulin vaihtamaan tämän maalauksen kaveriini.
Tuo on minun maalaukseni. -Ei vaan minun.
Minä vein sen. -Nyt saan sen takaisin.
Riittää jo!
Kenelle huudat? -Sinulle.
Teille molemmille. Tiedättekö varkaiden kunniasta?
Jossa vertaisianne arvostetaan?
Olette kuin viisivuotiaat.
"Hän varasti maalaukseni." Säälittävää.
Olen saanut tarpeekseni teistä! -Hae maalaus.
Minulla on ollut ase takalistossani.
Roikuin ylösalaisin ja lensin ilmaan.
Kolme kansallisuutta uhkasi minua. Juoksin ympäri Lontoota -
kun jahtasin typerää kissakuvaa, joka näyttää kolmevuotiaan tekemältä.
Minua on huijattu, petetty ja pahoinpidelty.
Minä ja kaverini yritimme vain tienata -
kun Rasputin tässä meni ja kidnappasi hänet.
Rasputin on pahempi kuin Boris. -Käskin olla hiljaa!
En tiedä, kenen maalaus tämä on, eikä minua kiinnosta pätkääkään!
Minulla on ollut huono päivä! -Tiedätkö, kenelle puhut?
Älä murehdi siitä, kenelle puhun.
Huolehtisit siitä, keitä me olemme.
Olemme huijareita. Niin.
Tämä kaveri tässä myi Eiffel-tornin -
Westminsterin palatsin ja Sydneyn oopperatalon.
Rikoimme pankkeja, yrityksiä ja puolueita.
Kohtasimme mafian Las Vegasissa -
ja saimme Lontoon poliisin näyttämään naurettavalta.
Vähät siitä, että te kaksi uhkailette meitä!
Nyt minä uhkailen teitä!
Teemme teistä harrastuksemme.
Mietin unettomina öinä, miten viemme teiltä joka pennin.
Teidän ei tarvitse murehtia vain maalauksesta.
Mietitte, missä nukutte yönne.
Putsaamme teidät kokonaan.
Irrotamme kaiken lihan luusta.
Kiva puhe. Minulla on yksi kysymys.
Mikä se on?
Miten se onnistuu, kun olette kuolleita?
Hyvä.
Anna maalaukseni. -Ei. Anna maalaukseni.
Jotkut eivät koskaan kuuntele.
Minäpä keksin.
Selvittäkää asia keskenänne.
Kierrä sivusta! Juuri noin.
Varo vähän!
Älä vahingoita sitä!
Et soittanut etkä kirjoittanut.
Anteeksi, olen ollut kiireinen.
Onko tuo se, kuka luulen? -Harry Holmes.
Hyvä, että hän tuli.
No, minä soitin hänelle.
Soititko hänelle? -Joo.
Mitä me nyt teemme?
Hei. Harry.
Haluatko tietää, kenelle McCraryt työskentelivät pettäessään sinut?
Tiedän kyllä. Onko sinulla kynää?
Varokaa maalausta!
He eivät näytä pitävän toisistaan.
Soitin sille toisellekin.
Harry Holmes. Hän huijasi ystävääni.
Kun sain tietää hänen varastaneen maalauksesi -
halusin soittaa sinulle.
Soitin poliisille siltä varalta, että kaikki menee pieleen.
Onko tuo oikea Picasso? -Ei, se on väärennös.
Kaverit, voinko kysyä jotain? -Joo.
En halua olla kiittämätön.
Eikö olisi ollut helpompaa varastaa oikea maalaus?
Ei se mitään.
Kiitos, Ed. -Kiitos.
Eikö kukaan etsi meitä?
Ei. Molemmat luulivat, että alkuperäinen vahingoittui varastolla.
Petre Sava ja Harry Holmes eivät voineet menettää kasvojaan.
Väärennös oli ainoa tapa pelastaa kasvot.
Siten molemmat voisivat sanoa voittaneensa.
Ja he kaikki saivat elää onnellisina elämänsä loppuun asti.
Niin onnellisina kuin voi olla.
Täydellistä.
McCraryn pojat ovat ainoat voittajat.
Älä muuta sano. He saivat 400 000 dollaria.
He saivat rahat, mutta me saimme Mickeyn takaisin.
Se on totta. -Niin. Kiitos.
Ystävyydellä ei ole hintaa. -Jos olisi, se maksaisi noin 400 000.
Älä kuuntele häntä.
Hän otti syyt niskoilleen ja vihasi itseään.
Se oli sydäntäsärkevää. Niin oli.
Emme tienanneet mitään, mutta kaikki päättyi hyvin.
Ash, minun on pakko kysyä.
Suutuitko oikeasti niille gangstereille?
Vaihtoehdot olivat vähissä. Ajattelin tehdä höpinä-Mickeyn.
Höpinä-Mickeyn?
Puhut paljon, mutta et sano mitään.
Anteeksi, en höpise.
Ehkä hiukan. Milloin?
Yleensä, kun tiedät olevasi väärässä.
Olen pahoillani. Se ei ole höpinää.
Se on vain tapani esittää argumenttini ja faktat.
Se on jotain, missä et onnistu, Ash.
Käytät emotionaalista retoriikkaa ja kirosanoja.
Se on totta.
Tuo ei ollut höpinää.
Olisitpa jättänyt minut takakonttiin. -Se voidaan järjestää.
Toin huomisen paperit. Ja Dolly soitti taas.
Aioin huutaa sinulle, mutta höpisit. -En höpissyt.
Dolly kuulostaa kivalta puhelimessa. Millainen hän on?
Hän on erityinen. -Niinkö? Onko hän kaunis?
Ehdottomasti. -Onko hän kaunis?
Hänellä on kauniit hampaat. -Mahtavat.
Me juttelimme vähän. Tulimme hyvin toimeen.
Hän taisi flirttailla, kun soitti aiemmin.
Hän sanoi pitävänsä aksentistani.
Voisin kokeilla onneani. Ei kai se haittaa?
En halua astua kenenkään varpaille. -Ei. Hyvä sinulle.
Hän kutsui minut drinkille. -Niinkö?
Edward. Olette täydellinen pari.
Luuletko niin? -Ilman muuta. Anna mennä, poika.
Kiitos, kaverit. Kerron sitten, miten käy.
Oliko se vähän julmaa? -Luultavasti.
Kuunnelkaa tätä.
Mondrian varastettiin Lontoon galleriasta.
Sen arvo on 2,3 miljoonaa puntaa.
Eikö Tucker myy yhä väärennettyjä Mondrianeja?
Se oli vitsi.
Olisittepa nähneet ilmeenne.
Suomennos: Sami Marjamäki Iyuno-SDI Group