Sain sen.
Miten menee, Michael?
Vaihtelevasti.
Kiitos, Frank.
Sinulla on kuulemma uusi pari. -Tässä on Emma.
Paremman näköinen kuin Ash.
Minäkin näytän paremmalta kuin Ash.
Olen kuullut sinusta, Frank. -Kaikki hyvä on totta.
Haluat siis rubiinin. Minkä kokoisen tai muotoisen?
Sen täytyy olla iso. Se tulee kaulaketjuun.
Luulen, että tämä olisi juuri sopiva.
Tämä on hyvä.
Se tekee 750 puntaa.
Hinta on 500, jos saan hänetkin.
Tässä on 750. Laita se sopivaan rasiaan.
Kuulitko? Tässä.
Laita tämä rasiaan herra Bricksille.
Ettekö laske rahoja? -Kehtaatkin kysyä moista.
Huijari voi luottaa vain toiseen huijariin.
Meillä on periaatteemme, eikö? -Totta.
Se rasia, Rio! Vauhtia nyt.
Hänen äitinsä väittää minua isäksi.
Kiitos, Frank. -Oli hauska asioida kanssasi.
Kuin myös. Voi hyvin. -Selvä.
Mikä hupiveikko. -Frank on harmiton.
Ei hän sinun perääsi kuolannut. -Ota se kohteliaisuutena.
Ai miehistä se on huomionosoitus! -Oletpa sinä hermona.
Mitä jos minä kuolaisin sinun perääsi?
Unohda äskeinen.
Miten meni? -No...
Melkoinen persoonallisuus. -Hän teki vaikutuksen Emmaan.
Rubiini toimitetaan ostajalle iltapäivällä.
Heti kun saamme rahat, siivoamme jäljet nopeasti.
Sopii. -Voinko katsoa?
Toki. -Minä soitan puhelun.
Luulin rubiineja punaisiksi!
Minä jatkan tästä.
Kysyn tämän vain kerran.
Missä on Baxterin timantti?
Se on aito. -Todellako?
Kuinka monta karaattia? -Monta.
Se on omaisuuksien arvoinen!
Mitä tapahtui? -Saimme väärän rasian.
No niin. Arvasin, että olette sen takana.
Miten niin, Ed? -En nähnyt mitään.
Olen kuuro, tyhmä ja sokea. -Pian oletkin. Mistä puhut?
Ettekö ole kuulleet?
Josephine-timantti?
Se kuului suureen kokoelmaan ja varastettiin timanttikauppiaalta.
Kyllä, sama timantti.
Voimmeko pitää sen? -Emme.
Miksi? -Se toisi epäonnea.
Huijarien sääntö. Se olisi kuin varastamista Frankilta.
Ja se on kiellettyä? -Gillettin veljeksistä lähtien.
He toimivat 20-luvulla.
Tekivät parhaita kauppoja.
Kunnes Sam joutui pelivelkoihin Vito Genovesen paikassa.
Tarinan mukaan Sam aikoi paeta rahojen kanssa.
Eli ryöstää veljensä.
Hän varasti kaikki heidän rahansa ja juoksi kadulle.
Mutta sitten...
Mitä teemme? -Ei ole vaihtoehtoja.
Palautamme sen.
Hän varasti korun tilauksesta.
Korua tultiin noutamaan. -Mutta sitä ei löytynyt.
Tilaaja tuskin ilahtui.
He luulivat Frankia huijariksi. -Ja molemmat hakattiin.
Frank ei paljastanut mitään.
Mistä tiedät?
Onko Rice periaatteen mies? -Ulkonäkö voi hämätä.
Mistä tiedätte, ettei hän laverrellut?
Siitä että... -Hän puhuu asiaa, Mickey!
Frank ei lavertele. -Hänet hakattiin. Se saa puhumaan.
Hän tietää, mistä meidät löytää. -Hän ei vaarantaisi meitä.
Jos Frank on paljastanut meidät, meitä odotetaan.
Täällä ei ole käyty. -Ei ulkonakaan.
Soitin sairaalaan. Kumpikaan ei voi puhua.
Emme siis tiedä, kuka tilaaja oli.
Mitä teemme nyt? Odotammeko, että ne löytävät meidät?
Silloin ne uskovat meidän vieneen sen. -Luultavasti.
Tai sitten etsimme ne ensin. -Aivan.
Annamme niille opetuksen.
Mitä ensin? -Timantit ovat erikoisalaa.
Tunnen yhden tyypin, joka tietää niistä kaiken.
Vau! -Onko tuo todella se?
Josephine de Beauharnais. Yksi Napoleon Bonaparten naisista.
Sanotaan, että hän oli hieman kevytkenkäinen.
Koru teetettiin heidän 10-vuotishääpäivänsä kunniaksi.
Hän halusi tulla haudatuksi se kaulassaan.
Suvulle tuli erimielisyyksiä, ja se päätyi yrityksen kokoelmiin.
Kunnes Frank Rice varasti sen. -Kuinka arvokas se on?
Vaikea sanoa rakkaustimantista. -Rakkaustimantista?
Niin. Se on suuri jalokivi.
Arvoltaan 200 000 puntaa.
Lisäksi on korun tarina: historiallinen romanssi.
Tietyille keräilijöille se on korvaamaton.
Ketä tarkoitat? -Baxteria tai Haupmannia.
He ovat kuin Arsenal ja Tottenham, mutta eivät niin ystävällisiä.
Veikkaan Toby Baxteria. Hän pani Ricen asialle.
Haupmann on belgialainen, Antwerpenistä. Hän ei ole täällä.
Tiedän, että Baxterilla on tarkka jäljennös omissa kokoelmissaan.
Mistä löydämme hänet? -Teillä on timantti, se riittää.
Hän löytää teidät. Hän palkkaa jäljittäjän.
Mikä se on? -Yksityisetsivän tapainen.
Veikkaan Pinky Byrneä.
Pinky? Ei kuulosta pahalta.
Pinkyn rinnalla Terminaattori kalpenee.
Hän jatkaa, kunnes saa haluamansa.
Tässä on Baxterin osoite. -Kiitos, Joel.
Eipä kestä. Annan teille neuvon.
Teinä en asettuisi Baxterin ja hänen tavoitteensa väliin.
Kiitos.
Jos tyyppi on noin vaarallinen, miksi emme postita korua hänelle -
ja häivy sitten? -Sean puhuu asiaa.
Hän ei tiedä meistä vielä. Eikä tarvitsekaan tietää.
Ei käy. Baxter ei voita tätä peliä.
Ei sen jälkeen, mitä hän teki Frankille.
Sopii minulle. -Sanokaa, jos ette halua olla mukana.
Aiotteko todella ottaa yhteen Baxterin kanssa Ricen vuoksi?
Kyllä. -Kuuluu toimenkuvaan.
Osa huijarien sääntöjä. -Olemme mukana.
Eikö niin? -Kyllä, luulisin niin.
Mitä teemme? -Selvitämme kaiken vastustajastamme.
Ash, selvitä Baxterin heikkoudet.
Albert, kaiva esiin kaikki Pinky Byrnestä.
Emma ja Sean, menkää Baxterin talolle.
Yritän sillä välin kehittää suunnitelman.
Sellaisen, joka ei tapa meitä. -Teen parhaani.
Timanttikauppa on salaista, Albert.
Sillä on perinteensä ja vihollisensa.
Timantit tuovat esiin ihmisen parhaimmat ja huonoimmat puolet.
Pidämme asiat omana tietonamme.
Hyvä maine on tärkeää.
Jos joutuu ryöstetyksi, ei soiteta poliisia.
Vakuutusten vuoksi se ei kannata.
Sitä kantaa seuraukset ja jatkaa eteenpäin.
Baxter tietää, että emme ilmoita poliisille.
Siksi hän ei jää kiinni. -Miten tunnet Pinky Byrnen?
Tunsin hänet hyvin.
Hän aloitti juoksupoikana -
mutta ei ollut hyvä siinä. Hänestä tuli jäljittäjä.
Hänellä oli sisäpiirin tietoa.
Riistanvalvojasta tuli metsästäjä. -Tismalleen.
Byrne on tappaja, Albert.
Hän ei kadu. Häntä ei pysäytä mikään. Siksi hän on niin hyvä.
Jos hän etsii jotakin, ja tietää sen olinpaikan...
Huono juttu.
Pinky Byrne. Kuulin, että hän on täällä.
Hän käy aina bordellissa Seven Sisters Roadilla.
Tiedätkö, missä hän asuu? -Joo.
Voitko kertoa minullekin? -En.
Onko siihen joku syy? -Kaksikin.
Ensiksi: edellinen ilmiantaja -
joutui syömään irtileikatun vehkeensä teurastajan luona.
Pidän ruoasta, mutta rajansa kaikella.
Uskon sen. Entä toinen syy?
Amerikkalainen käytti mummoani hyväksi sodassa.
Äiti sanoi, ettei pidä luottaa jenkkeihin.
Riittääkö satanen?
Olisin halunnut auttaa.
Kun olet valtiomieskin.
Kahdesta mainitusta syystä -
en paljasta hänen hotelliaan alle kahdella sadalla.
Sanotaan 150, ja maksan lounaasi.
Haluan myös jälkiruoan. -Selvä.
Strand-hotelli. Neljäs kerros. Sviitti.
Aloitetaan. Emma. -Baxterilla on huvila Hampsteadissa.
Sähköportit, hälyttimet ja yksi vieras.
Hän viipyi siellä tunnin.
Pinky Byrne? -Melko varmasti.
Albert? -Kyllä. Hän se on.
Hän asuu Strand-hotellissa. Baxter soitti hänelle aamulla timantista.
Byrne on määrätty hankkimaan se takaisin.
Mitä tiedämme Toby Baxterista?
Hän on pohatta Reginald Baxterin ainoa poika.
Opiskeli filosofiaa Oxfordissa.
Hän myi perheyrityksen sadalla miljoonalla vanhempien kuoltua.
Jäi sitten eläkkeelle 27-vuotiaana.
Ei ole tehnyt töitä sen jälkeen. -Joillakin menee hyvin.
Hän on erakko, jolla on yksi pakkomielle:
Rakkaustimantit. Hänellä on kokoelma holvissa talonsa alla.
Hän ei käy ulkona. Muistuttaa Howard Hughesia.
Hänelle tuodaan kaikki. Ruoka, kirjat ja antiikkiesineet.
Miten sellaista huijataan? -Vaikeasti.
Jos hän ei tule tänne, me menemme sinne. Miten holviin pääsee?
Selvitin sen.
Merirosvoja on kaikkialla Karibialla.
Tuttuni ryöstettiin Mustiquella.
Eikä mitään kirjojen merirosvoja. Niillä on kunnon aseet ja veneet.
Toimiiko tämä?
Se on kolminkertaista titaania sveitsiläisellä aikalukolla.
Se on kuin bunkkeri. Puoli metriä betonia.
Ainoa tie sisään on titaaniovi, jossa on sormenjälkitunnistin.
Lisäksi on kaksi varajärjestelmää. Neljänumeroinen koodi -
joka vaihtuu puolen tunnin välein. Koodi lähetetään radioteitse.
Hälyttimeen on myös kytketty äänentunnistus.
Se erottaa ihmisäänen nauhoitetusta.
Sitä ei voi huijata.
Kaikki uhat on otettu huomioon. Se pitää merirosvot loitolla.
Loistavaa. Ja se sopii Lady Margaretiin?
Totta kai.
Baxterin bunkkeri on kaukana tavallisesta holvista.
Se on hänen oma yksityismuseonsa.
Hän haluaa pitää sen sisällön turvassa.
Maassa on vain kaksi tuollaista holvia.
Toinen on Downing Street 10:n alla.
Holviin ei voi siis murtautua? -Siihen menisi viikkoja.
Hän löytäisi meidät sillä välin. -Mitä teemme?
Meillä on, mitä hän haluaa. Se antaa meille etulyöntiaseman.
Frank Rice sanoi, että joku varasti timantin.
Mitä jos hän valehtelee? -Hakkasin hänen poikansa ensin.
Jos hän olisi tiennyt, kuka se oli, hän olisi kertonut.
Haluan kaulakorun. -Löydän sen kyllä.
Jos sinulla olisi koru, mitä tekisit seuraavaksi?
Yrittäisin myydä sen. -Niin, mutta kenelle?
Rakkaustimantit ovat erikoisalaa.
Kysyisit neuvoa asiantuntijalta.
Haloo. -Joel tässä. Meillä on ongelma.
Herra Stone. Teillä on jotakin asiakkaalleni kuuluvaa.
Kuuluvaa? Mielenkiintoista. Frank Ricehan varasti timantin.
Älkää saivarrelko, herra Stone.
Voin hakea sen, jos sopii.
Entä jos ei sovi? -Älkää viitsikö.
Tiedämme molemmat vastauksen.
Olen pahoillani, mutta ei onnistu. Häivy siitä!
Tuopa oli odottamatonta. -Ajattelit unohtaa kohteliaisuudet.
Unohdimme Baxterin älykkyyden. Hän löysi Joelin.
Olemme ennalta-arvattavia. -Eikö hän arvaa Joelin osuutta?
Byrne on palkkionmetsästäjä. Hän sai nyt paremman saaliin.
Tarkoitat meitä. -Näin hän unohtaa Joelin.
Hän lähtee peräämme. -Meidän täytyy olla viisampia.
Baxter ei ikinä suostu maksamaan jostakin, joka on jo hänen.
Joten...
Annamme hänelle arvoituksen!
Siinä olemme hyviä!
Saamme hänet uskomaan, ettei meillä ole sitä.
Se ei ole helppoa. -Riippuu siitä, kuinka hyvä tarina meillä on.
Jos hän on niin älykäs...
Varmistamme, että kaikki, mitä sanomme, on totta.
Hänhän innostui. -Niinpä, toisin kuin sinä.
Ei se ole vaikeaa. Hän haluaa voittaa. -Egojen taistelu.
Meidän täytyy keksiä tarina, joka todistaa, ettei meillä ole sitä.
Päästäksemme hänestä eroon hänen täytyy uskoa, ettei kannata etsiä.
Selvä. Aikaa ei ole paljon.
Faktojen täytyy täsmätä.
Ash. Viisi ensimmäisen luokan lentolippua Monacoon tänään.
Sean. Radisson-hotelli Covent Gardenissa.
Tarvitsen avainkortin ja hygieniatarvikkeet.
Emma. Pakkaa vaihtovaatteet. -Minne menen?
Leijonanluolaan.
Tarkoitatko, että menen Baxterin kotiin?
Sopiiko se sinulle?
Minun täytyy miettiä.
Etkö pidä Frank Ricesta? -Enpä oikeastaan.
Hän sai meidät tähän liemeen. -Miksi tekisit sen?
Älä uhmaa Baxteria vain Mickeyn käskystä.
Usko minua. Se ei toimi.
Kun kyseessä on näin merkittävä kohde, se täytyy tuntea täällä.
Kun tutustuin sinuun, ajattelin kahta asiaa.
Ensiksi: olet huijarina luonnonlahjakkuus
Toiseksi: olet yksin, ilman perheen tukea.
Onhan minulla Sean. -Hän ei kuitenkaan ole perhettä.
Frankin täytyi varastaa timantti, koska hänen poikaansa uhattiin.
En tiennyt sitä. -Baxter ei noudata sääntöjä.
Poika napattiin kadulta, sidottiin tuoliin ja valeltiin bensiinillä.
Sitten hän sai soittaa isälleen, kun hänen vieressään tupakoitiin.
En tajunnut sitä. -Siksi Frank varasti timantin.
Lisäksi hän kieltäytyi antamasta Baxterille nimiämme -
vaikka tiesi, että heidät tultaisiin hakkaamaan.
Siksi Frank on kuin veli minulle.
Emme ole verisukulaisia, mutta meitä yhdistää yksi tärkeä asia.
Kunnia.
Siitä huijareiden säännöissä on oikeasti kysymys.
Ei mahtailusta tai hauskoista tarinoista.
Vain siten selviämme.
Selvä. Yritän uskotella, ettei meillä ole sitä.
Mihin Pinky Byrne menee ensimmäisenä?
Eddie, Mickey tässä. Kuuntele tarkkaan.
Voinko olla avuksi?
Michael Stone.
En tunne häntä.
Väärä vastaus.
Seuraavaksi annat minulle osoitteen -
ja saat pitää kävelykykysi.
Herra Haupmann. Minulla on jotakin teitä kiinnostavaa.
Josephine-kaulakoru.
Olen pahoillani. Tarjous on voimassa vain tänään.
Tiedän, mitä aiot sanoa. Olen varovainen.
Varovainen! Toinen on psykopaatti ja toinen puolihullu.
Olenko joskus epäonnistunut? -Tämä on vähän eri asia.
Meillä ei ole koskaan ollut näin kovaa vastusta.
Haluan tulla mukaasi. -Tiedät, ettei se toimi, Sean.
Miksi sinun täytyy tehdä se? -Sen täytyy olla nainen.
Vai nainen. Arvaa mitä?
Kaikki tapahtuu liian nopeasti. -Mickey luottaa meihin.
Tiedän, mitä teen. -Mickey?
Mickey sanoi, että tarvitset nämä!
Niin. -Haupmann on tulossa.
Lento laskeutuu viideltä. Tapaamme hänet seitsemältä.
Yksityiskohdat ratkaisevat. Olemme tukenasi.
Yksityiskohdat ratkaisevat.
Tämä ei ole oikein! -Kuuntele nyt.
Tarkkailemme häntä koko ajan. Meillä on Baxterille yllätys.
Emma menee etukautta. Me menemme takakautta.
Viimeinen silaus?
Tämä ei vain ole oikein.
Emma Kennedy. -Kuka olette?
Mene autoon. -Pelleilette varmaan.
Hyvä on.
Radisson-hotelli? Haluaisin varata sviitin.
Michael Stone. Ei, vain täksi päiväksi.
Minun piti antaa lyödä itseäni kolmesti.
Kaksi osui mahaani, ja sitten lensin pöydän läpi.
Sitten kerroin teistä. -Sinunhan piti olla kovaa tekoa.
Niin olenkin. Yleensä lyön takaisin.
Oli varmaan hyvä, ettet lyönyt.
Valmista tuli. -Se sattui.
Valmistaudu nyt.
Mitä haluatte? -Tietää, missä kaulakoruni on.
Meillä ei ole sitä. -Miksi kysyitte siitä välittäjältä?
Meillä oli se.
Mutta ei ole enää. -Älkää pelleilkö.
Se on ajan haaskausta. Kerrotte minulle kaiken.
Tiedän, jos valehtelette.
Palasimme huoneistoon tänä aamuna.
Se ei ollut tavallinen murto. Puhelin ja hälytin oli rikottu.
Se oli tehty nopeasti ja taitavasti.
Kaikki oli hajotettu. -Jatka vain.
Mickey tiesi, että asialla oli ammattilainen, jäljittäjä.
Jatka.
En tiennyt siitä mitään, mutta Mickey tiesi.
Kun suuri timantti katoaa, siitä ei ilmoiteta.
Jäjittäjä palkataan etsimään se.
Väärien papereiden ansiosta toiminta on huomaamatonta.
He ovat säälimättömiä eivätkä luovuta.
Baxter laittoi siis jäljittäjän peräämme? -Kyllä.
Huono juttu.
Mitä nyt tehdään? -Piiloudutaan.
Minne? -Tuttuun paikkaan.
Eddien baariin. -Kävin siellä.
Juttelin omistajan kanssa. Kaikki oli poistettu sieltä.
Ette voi vallata paikkaani! Entä vakioasiakkaani?
Me olemme niitä. Ota iisisti. Soitamme myöhemmin.
Meidän piti keksiä suunitelma.
Jäljittäjä siis haluaa korun. Mitä teemme?
Haloo. -Joku tiesi meistä.
Niin. -Huomenta, herra Stone ja muut.
Miltä hän kuulosti? -Anteeksi?
Oliko hänellä aksentti? -Kyllä, hollantilainen tai ranskalainen.
Mistä tiesitte? -Se oli Haupmannin jäljittäjä.
Haupmannin? Kuka hän on? -Meillä on sama päämäärä.
Ahaa. -Eli.
Jäljittäjä soitti. Mitä hän sanoi?
Teillä on jotakin asiakkaalleni kuuluvaa. -Eli mitä?
Ei haaskata aikaa. Tai teemme teistä selvää oikeasti.
Kaulakoru ei ole myytävänä. -Totta. Asiakkaani ei maksa siitä.
Annatte sen hänelle. Saatte ohjeet.
Älkää suotta vaikeuttako itsenne ja ystävienne tilannetta.
Ei jäljittäjää voi paeta, Michael.
Voipas.
Teemme juuri niin.
Minne menitte puhelun jälkeen?
Olimme varanneet lentoliput. Kirjauduimme hotelliin.
Olemme varanneet huoneen Michael Stonen nimellä.
Tarkista hotellin varaus.
Jatka. -Tiesimme, että jäljittäjä seurasi meitä.
Hän halusi kaulakorun, joten paljastimme sen olinpaikan.
Ilmoitimme respaan -
jotta jäljittäjä tietäisi, että huone oli tyhjä.
Sitten poistuimme.
Jäljittäjä luulisi, että timantti on tallelokerossa.
Ja kolme, kaksi, yksi.
Hei, asun sviitissä. Olen lounaalla tässä vastapäätä -
ja näen jonkun huoneessani. Voisitteko tarkistaa sen?
Turvamies löytäisi jäljittäjän huoneesta.
Luulimme, että kaikki oli selvää. -Olisinpa nähnyt hänen ilmeensä.
Väärä passi ja luottokortti. Hän joutuu linnaan vuosiksi.
Mutta hän ei mennyt ansaan.
Olemme nyt sviitissä. Kassakaappi on kunnossa.
Hän oli koko ajan askeleen edellä.
Nyt riitti pelleily. Timantti tänne!
Sitten hän häipyi.
Kaikki täsmää: hotellivaraus ja lentoliput.
Kaikki.
Miksi palasitte huoneistoonne?
Se oli hajotettu. Minun täytyi hakea vaatteeni.
Se on totta. Olimme siellä, kun hän tuli ulos.
Näyttäkää laukkuanne.
Sanoitte käyneenne kylvyssä. -Kyllä.
Yksityiskohdat ratkaisevat.
Se on poissa.
Ennemmin tai myöhemmin tiedän, missä Haupmann pitää timanttia.
Olemme niin lähellä, että emme voi luovuttaa.
Ensimmäinen hankintani: lahja lordi Byronilta -
kreivitär Guicciolille 1819.
Briljantti. 13 karaattia, muutamia sulkeumia ja symmetriavirheitä.
Ei kovin arvokas.
Mutta Byron antoi sen viimeiselle rakastamalleen naiselle.
Siinä sen todellinen arvo.
Se on kaunis.
Saanko? -Olkaa hyvä.
Se näyttää aivan aidolta.
Mutta ei ole. -Aito Josephine on poissa.
Se on varmasti jo Antwerpenissä Haupmannin hallussa.
Mistä tiedätte, että Haupmann asuu Antwerpenissä?
Mitä? -Ette tuntenut Haupmannia.
Mistä tiedätte, että Haupmann asuu Antwerpenissä?
Minä... -Ei ole mitään jäljittäjää.
Se oli keksittyä. -Ei.
Mutta yksityiskohdat täsmäävät.
Asunto, hotelli, lentovaraus, jopa baarimikon tarina.
Miksi kaikki se vaiva? Hämäsitte minua.
Halusitte minun uskovan, että timantti on viety.
Se tarkoittaa...
Teillä on yhä timanttini. -Missä se on?
En tiedä. -Hän satuttaa sinua.
Olette oikeassa. Meillä on se. En tiedä missä.
Ei, en tiedä! Mickeyllä on se!
Odota! Jotta tarina onnistuisi -
herra Byrnen on täytynyt löytää teidät ja tuoda tänne.
Kumppaninne tietävät, missä olette!
Mitä he odottavat? Että uskon tarinan? Missä tapaatte?
Ei sen pitänyt kestää näin kauan.
Tapaamme Haupmannin tunnin päästä. -Baxter täytyy ensin raivata pois.
Herra Baxter kysyy, liityttekö hänen seuraansa.
Se on Michael Stone.
Luotatte häneen, kun tulitte tänne yksin.
Kyllä. -Nyt hän tuotti pettymyksen.
Tämä ei ollut Mickeyn syytä. Syy oli minun.
Suunnitelma toimi. Uskoitte, että kaulakoru oli mennyttä.
Uskotteko, että hän päihitti minut? -Ettekö itse usko?
En, kun istutte siinä nyt, ja valheet paljastuivat.
Saan kaulakoruni. Te ette saa mitään.
Päihitin teidät.
He ovat täällä.
Oletko kunnossa? -Olen.
Olen pahoillani.
Tämä on liikuttavaa, mutta mennään asiaan. Kaulakoruni.
Te siis olette Michael Stone.
Suunnitelmanne taisi epäonnistua. -Siltä vaikuttaa.
Hieno tarina.
Näitte sen eteen paljon vaivaa. -Totta.
Minkä vuoksi? -Kertokaa te, kun olette nero.
Ajattelitte myydä kaulakorun jollekin toiselle: Haupmannille.
Hyvin arvattu. -Kiitos.
On kummallista, että kaltaisenne nero turvautuu väkivaltaan.
Frank Rice. Onko hän ystävänne? -Kyllä.
Hän hukkasi jotakin minulle kuuluvaa.
Se on todellinen älykkyystesti.
Taistelut voitetaan tai hävitään, mutta ei sotilaiden toimesta -
vaan kenraaleiden, jotka määräävät, minne ja koska isketään.
Jos paras tulos saavutetaan väkivallalla, niin hyvä niin.
Joten antakaa kaulakoru minulle.
Tai herra Byrne ottaa sen.
Lopputulos on silti sama.
Ystävänne hyväksyivät voittoni, vaikka te ette hyväksy.
Hyvä on.
Voinko pyytää palvelusta? -Pyytäkää vain.
Minulla on tapaaminen Haupmannin kanssa puolen tunnin päästä.
Silloin saan rahat kaulakorusta.
Joudutte tuottamaan hänelle pettymyksen.
Ehkä en. -Vai niin.
Kuulin, että teillä on jäljennös. -Myisittekö sen Haupmannille?
Alkuperäisen sijaan? -Minulla on ollut huono päivä.
Yrittänyttä ei laiteta. -Ei niin.
Nauttisin, jos onnistuisitte -
myymään Haupmannille kopion.
Sovitaanko niin?
Sovitaan niin.
Itse Napoleon piti tätä käsissään.
Hän pani sen Josephinen kaulaan -
osoituksena rakkaudestaan.
Onnea Haupmannin kanssa!
Nauttikaa hänen rahoistaan. -Niin teen.
Saata heidät ulos!
Voinko tarkistaa sen aitouden?
300 000 punnalla voitte tehdä mitä vain.
Se on epäilemättä aito timantti.
Voinko kysyä, miten saitte sen?
Saanko? -Olkaa hyvä.
Se näyttää aivan aidolta. -Mutta ei ole.
Aito Josephine on poissa.
Se on varmasti jo Antwerpenissä Haupmannilla.
Tämä on liikuttavaa, mutta mennään itse asiaan.
Kaulakoruni.
Onnea Haupmannin kanssa.
Nauttikaa hänen rahoistaan. -Niin teen.
Se on pitkä tarina.
Tehdään sitten kaupat.
Oli hauska asioida kanssanne.
Tiesin, että poika on syypää.
Hän vaihtoi rasiat keskenään!
Voinkohan teettää DNA-testin täällä?
Baxter ei vaivaa teitä enää.
Entä Josephine?
Hoiditteko sen? -Luulisin.
Kiitos, Mickey.
Emma teki suurimman työn. -Miten voin kiittää sinua?
Istu tähän viereeni. -Kiitos, mutta meidän pitää mennä.
Melkein unohdin. Toin viinirypäleitä. -Kiitos, Mickey!
Se oli Emman idea. -Vai niin.
Voisitko jäädä kuorimaan ne minulle?
Nähdään, Frank.
Terve! -Hei!
Hyvin toimittu. Hyvää sisäpiirityötä.
Annoitteko puolet Frankille? -Kyllä, kuuluu sääntöihin.
Niin vältymme epäonnelta.
Entä jos Baxter tarkistaa korun?
Hän voisi, mutta ei tarkista.
Miten niin? -Hän on looginen ja analyyttinen.
Hän tietää vain, että otti jäljennöksen esiin itse.
Todellinen syy on kuitenkin se, että hän on vanha romantikko.
Aina kun hän katsoo kaulakorua, hän ei näe, että se on jäljennös.
Hän näkee sen tarinan.
Kuten tiedämme, hyvää tarinaa ei voita mikään.
Lasi täyteen, Eddie. Kiitos.
Eddie-parka. Sinä sait kärsiä.
Kärsit lyönnin puolestamme. -Kolme lyöntiä.
Meidän pitäisi arvostaa tekoasi...
...maksamalla laskumme. -Niinpä niin.
Ash!
No niin. -Se tekee 184 puntaa.
Mikä juoni tämä on? -Ei mikään.
Ovatko nämä väärennöksiä? -Eddie!
Et tunne heitä yhtä hyvin. -Se on aitoa rahaa.
Niinpä.
Selvä.
Haen vaihtorahat. -En ymmärrä teitä.
Hän kärsi puolestamme, ja maksamme vain velkamme.
Hänhän on todella iloinen.
Ei siitä ole kysymys. -Juuri siitä on kysymys.
Omaisuus ei tee onnelliseksi. -Tai se, mitä luulee omistavansa.
Mutta kassillinen rahaa tekee aina onnelliseksi.
Hetkinen. Missä Joel on?
Älkää viitsikö!
Suomennos: Mia Rousu Iyuno-SDI Group