Tidigare på Stargate Atlantis:
Sista försvarslinjen innan Atlantis.
- Utslagen under De Gamlas sista strid? - Eller så är energin förbrukad.
Ett oidentifierat skepp, stort som en vålnadsdart styr kurs mot staden.
Den skannar oss.
- Vad är de där? - Moderskepp. Tre stycken.
Bibehåller de samma riktning och fart, är de här om två veckor.
Vålnaderna experimenterade på dina förfäder.
- Du har vålnads-DNA. - Hon kan se vad som händer.
Jag är på ett skepp. Jag är i något slags kontrollrum.
- Ni är så patetiska. - Det är inte Teyla som talar.
Chansen finns att Teyla avslöjade vårt läge till Vålnaderna.
Atlantis är de enda vägen till en ny, rik utfodringsplats.
Jorden.
Teyla tog reda på att Vålnaderna är mer intresserade av Jorden än Atlantis,
vilket är, skrämmande.
Hon insåg att skeppet kommer att passera den enda intakta satelliten.
Den sista av vad vi tror var ett dussin försvarssatelliter,
som förstördes under De Gamlas sista strid.
Ja. Vi tror att vi kan använda den till vår fördel.
- Sa ni inte att den var död? - Jo, men vi tror att vi kan fixa den.
Om vi har rätt om vad som är felet.
Ja, om vi har rätt om vad som är felet.
Men har vi rätt och den bara saknar energi, har Vålnaderna ignorerat den.
Beräkningarna visar att en naqahdah- generator skulle få den att funka.
Varför kan inte generatorerna få Atlantis vapensystem att funka?
För att de var skapade att försörjas av Noll-Punkts-Moduler.
- Satelliten är inte det. - Kan den slå ut ett moderskepp?
Den borde kunna slå ut alla tre när den är laddad.
De Gamlas teknologi var överlägsen.
De förlorade kriget för att de var färre i antal.
- Vi är färre i antal. - Och har färre vapen.
Men de ser inte satelliten som ett hot.
På militärtspråk: Överraskning är en faktor på vår sida.
- Vad behöver du? - Satelliten är 15 timmar bort.
Vi borde sätta samman en lite grupp, vad sägs om mig, Grodin och en pilot.
- Jag åker. - Miller kan sköta det.
Kolla upp alternativa Alphaplatser i fall att det skulle misslyckas.
Skeppen kommer att vara inom satellitens räckvidd om 49 timmar.
Vi kommer att behöva varje sekund av den tiden.
Några frågor?
Okej, låt oss börja.
Rodney, jag vill inte sätta onödig press på dig,
men satelliten är det enda som står mellan Vålnaderna och Atlantis.
Ingen onödig press.
- Jag är okej. - Jag ville ha något mer entusiastiskt.
Jag är redo att gå tillbaka i tjänst.
Det tycker du säkert...
- Säg att jag är okej. - Ja. Hon behöver inte vara kvar här.
Okej. Du är tillbaka i aktiv tjänst.
Jag tror jag kan sköta det själv, Radik. Kan du inte göra något annat?
- Jag borde gå. - Jag håller med. Gå.
- Jag menar på uppdraget. - Varför då?
- Du vet lite mer om satelliten. - Jaså, du har märkt det?
- Men du vet mycket mer om staden. - Jag förstår vart du vill komma.
Om det blir problem därborta, borde det vara jag, inte du.
- Det kommer inte att bli problem. - Det vet du inte.
Om vi inte kan laga den, så kommer vi bara tillbaka.
Jag inser att jag är ovärderlig överallt...
Jag tar tillbaka det.
Det kan du inte. Du erkände just att jag är smartare än dig.
- Jag erkände inget sådant. - Sanningen sken igenom och du talade.
Du är en ynklig, liten man.
Låt oss inte förstöra stunden.
Nu... håll ett öga på min stad medan jag är borta.
- Lycka till. - Visst.
Visst.
MA5-393?
Nej. Vi har bara varit där på natten. Det blir otroligt varmt där under dagen.
Inte direkt ett alternativ.
Typiskt att Alphaplatsen vi valt blev angripen av Vålnaderna.
- De är en riktig plåga. - Ja, det är de.
- Vad sägs om M4H-212? - Den kryllar av Genii-spioner.
Vet du det med säkerhet eller är det bara en känsla?
Det är ett faktum, sir.
Här har vi. M1M-316.
Stackhouse rapporterade om frodig grönska,
och så vitt hans team kunde se, såg det ut att vara obebott.
- Jag tar mitt team och kollar upp det. - Bra. Det behöver inte vara idealiskt.
- Vi nöjer oss med nära nog. - Jag sätter igång.
- Major, kommer Teyla med dig? - Frågar du det på allvar?
- Det är ett dåligt beslut. - Nu börjas det igen.
Vi förstår inte hennes samband med Vålnaderna.
Vi borde inte avslöja hemlig information till henne,
i synnerhet inte evakueringsplatsens läge.
- Hon är frisk. - Bra. Men kan hon inte kontrollera...
- Det vet du inte. - Det är sant.
Hon såg allt de såg. De kanske kan göra detsamma med henne, se vad vi ser.
- Om hon blivit komprometterad... - Hon är i mitt team.
Punkt slut. Vi är klara.
Det här är en simulering jag har satt ihop.
Den visar hur staden kommer att förintas när vi utlöser självförstörelsen.
Jag är så glad att du tyckte att jag behövde se det.
Mina mardrömmar kommer att bli livligare.
- Det kommer inte att räcka. - Va?
Självförstörelseplanen. Den är inte tillräckligt effektiv.
Det verkar effektivt nog för mig.
Atlantis är mer än en stad. Det är ett intergalaktiskt rymdskepp.
Teyla sa att Vålnaderna inte var intresserad av att förstöra Atlantis.
De kommer hit för att komma åt Jorden. De måste åka igenom stjärnporten...
Då måste de stjäla staden och därför självförstör vi den.
Ja, men om de är det minsta påhittiga,
vilket jag måste förutsätta att de är,
kan de bygga en egen intergalaktisk motor från vrakdelarna.
Så vi måste spränga den i mindre bitar?
Ja, det skulle definitivt hjälpa.
Jag är orolig för De Gamlas databas.
Dess förmåga att Säkerhetskopiera data är oerhört överflödig.
- Oerhört överflödig? - Det kommer aldrig att bli löst.
Om Vålnaderna räddar den minsta lilla del av De Gamlas databas...
Det är just det som oroar mig.
Hur svårt skulle det vara att förstöra alla databasterminaler?
Hopplöst svårt.
Vi måste komma på ett sätt att radera De Gamlas databas.
- Kan du göra det? - Jag kan försöka.
Okej, försök, men innan du raderar något...
Dr Weir.
Ja?
Vi har oväntad utomvärlds-aktivering. Major Sheppard kommer in, förföljd.
Vad händer?
De stötte på motstånd. Vålnaderna antar jag.
- Du sa att planeten var obebodd. - Det var den.
Jag sa ju att hon är en risk, sir.
Jag tillåter inte att dina känslor utsätter oss för fara längre.
Va?
Vålnaderna måste ha fått information ifrån dig.
Vad pratar du om? Vi stötte på en... Vad var det?
- Det såg ut som en T-Rex. - Ja, det var inte ens en Vålnad.
Kolla upp anklagelserna.
Du rekommenderar alltså inte planeten som en Alphaplats?
Inte mitt första val. Om McKay inte ansluter satelliten är det kört.
Dr Weir, det här är Miller. Vi närmar oss satelliten.
Ni är på andra sidan av solsystemet. Var försiktiga där ute.
Förstått.
Okej, stäng skottdörrarna.
- Lycka till. - Visst.
Lycka till.
- Korpral Bates. - Vad är det?
Du anklagade mig för att ha avslöjat vår position.
Ja, det gjorde jag-
- Du hade uppenbarligen fel. - Det återstår att se.
Ursäkta mig?
Jag vet att du inte har full kontroll över informationen du avslöjar,
men du borde inte vara tillåten att röra dig fritt på basen.
Att anklaga nån för att tjäna Vålnaderna är den största förolämpningen.
Det är jag medveten om.
Vad i helvete föregår här?
- Jag uttryckte en åsikt. - Hon attackerade mig.
- Av en god anledning. - Vilken då?
- Jag gissar på Vålnaderna. - Gå härifrån.
- Sir! - Gå härifrån!
- Det här är inte över. - Jag vore besviken om det var det.
Vad i helvete gör du? Man slår inte säkerhetschefen.
- Han sa... - Jag bryr mig inte om vad han sa.
Han säger en massa saker.
Håll dig borta från honom.
- Är du okej? - Ja. Hurså?
Du andas ganska tungt.
Jag känner mig lite klaustrofobisk.
- Hur mycket luft håller de här? - Åtta timmar.
Det räcker väl? Även om man andas tungt?
- Det är inberäknat, eller hur? - Du kommer att klara dig.
Du har inte en åttatimmarsgräns på din andning.
- Den är helt död. - Vi trodde ju det.
Jag ska ansluta naqahdah-generatorn, få igång det livsuppehållande systemet.
- Halling, hej. - Kan vi talas vid?
Varsågod, slå dig ner.
- Hur går evakueringen på fastlandet? - Vi kommer att vara redo.
Bra.
Dr Weir, det ryktas att det finns en plan
att förstöra Atlantis?
Det finns en viss oro
för att Vålnaderna kan ta sig till Jorden om staden förblir intakt.
Men jag försäkrar dig att planen bara utförs i värsta fall.
Som att tre moderskepp flyger mot Atlantis?
Vi tror att vi kan förstöra dem innan de anländer.
Jag förstår din oro för ditt folks välbefinnande,
men det är ingen anledning till att förstöra Förfädernas stad.
Atlantis är en helig plats.
Att överväga att förstöra den enbart för självbevarelse...
- Enbart för självbevarelse? - Den här platsen är allt som återstår
av den främsta ras som någonsin befolkat stjärnorna.
Föredrar du att den hamnar i Vålnadernas händer?
Jag litar på att Förfäderna inte tillåter det att hända.
De har kunnat bevara Atlantis i 10000 år.
- Är det inte möjligt... - Nej, jag tror inte att det är möjligt.
Inte om du tror att De Gamla återvänder i tid för att rädda staden.
Du känner inte till deras planer för Atlantis.
De har gjort upp alla planer de någonsin kommer att göra.
Nu är det upptill oss.
Tack för dina åsikter, Halling.
Jag måste göra alltför att försäkra att Atlantis kraft och teknologi
inte hamnar i Vålnadernas händer.
Och att försäkra att de aldrig tar sig till min galax.
Även om det betyder att offra framtiden för den här?
Idén är enkel nog, men den är svår att utföra.
- Skapar du ett virus? - Ja. Ett hederligt gammalt datavirus.
Väl inne i systemet, raderar det hela databasen.
Det kan laddas ner som en del av nedräkningen vid självförstörelsen.
Det kanske även påverkar Vålnadernas system om de försöker komma åt den.
Hur mycket kan vi rädda?
- Ursäkta? - Av databasen.
Vi tog med mängder av hårddiskar. Hur mycket kan vi överföra?
- Du menar en back-up? Kopiera den? - Ja, just det.
Använder vi McKays kompressionskod, gissar jag på sju till åtta procent.
- Är det allt? - Ja.
Då sätter vi igång!
Primärkraften är ansluten.
Livsuppehållningen verkar vara hundra procent.
Jag tror att jag vet hur man sätter på gravitationen.
Toppen. Ge mig bara en sekund så att...
O,ja.
Ja, det är permanent ryggskada.
Förlåt, jag antog att det skulle gå långsammare.
Du antog med mitt liv.
Du klarar dig. Det var bara en liten duns.
Vad har du?
Det ser ut som att alla systemen är anslutna.
- Förutom vapnet. - Detaljer.
Då sätter vi igång.
Tack.
Tack själv.
Ja. Det är en skadad kota.
Det är ett liv av smärta.
Vad sägs om M1 K-439?
- Vilken är det? - Den med alla vattenfall.
Vattenfall. Varför kallar vi den inte för Vattenfallsplaneten?
Va? Jag säger bara att vi borde ge dem namn.
Vi har en lista på fem planeter.
Det borde vara tillräckligt med potentiella Alphaplatser.
Major Sheppard, det har hänt nåt vid generatorstation ett.
- Vad är problemet? - Bates. Han har blivit anfallen.
Skicka hit läkare.
- Kommer han att bli bra? - Det är svårt att säga.
Han har fem brutna revben, ett sprucket nyckelben och allvarlig hjärnskakning.
- När kan vitala med honom? - Det går inte.
Jag lade honom i koma tills vi kan ta itu med det subdurala hematomet.
Det dröjer innan han kan berätta vad som hänt.
Teyla och Bates hamnade i gräl igår.
Det är stor skillnad på ett handgemäng och misshandel.
Jag vet, men de hamnade i bråk och båda tänkte fortsätta.
Pekar nåt på vem som gjort det här?
Jag gör en kriminalteknisk undersökning på kropp och kläder.
Låt oss veta du hittar. Låt oss höra hennes version.
Det är inget kraftalstringsproblem. Naqahdah pumpar ut energi.
Varför är den inte...?
Okej.
Låt oss ta ett steg tillbaka och tänka på det.
Det här är ett riktat energi-strålvapen.
Det drivs av en relativt liten laddning, som vår generator.
Den måste oavbrutet bygga upp en laddning med en buffert
eller kondensator tills den avfyras.
Jag har kanske hittat något. Jag gillar det.
Ja, här är den. Bufferten är laddad till 90 procent.
Okej. Så bufferten får energi men inte vapnet.
Låt mig försöka hitta ett diagnostik- program. Det måste finnas ett här.
Vi har 29 timmar tills det är dags. Hoppas att vi inte måste beställa delar.
Ni tror väl inte att jag hade nåt med det att göra?
- Självklart inte. - Du och Bates bråkade igår.
Du känner mig. Jag skulle aldrig låta det gå så långt.
Jag vet. Vi får försöka utesluta det helt och hållet.
- Var var du igår natt? - Jag var här, i mitt rum.
- Hela natten? - Ja.
Vi kan inte veta om du fick en blackout?
Nej, jag kan inte bevisa det.
Men jag lämnade inte rummet igår natt, jag är säker.
Jag lämnade inte rummet.
Frågade du efter mig?
Vi har hittat en passande Alphaplats, så vi kan evakuera.
- Det låter bra. - Det är inte därför jag ville träffas.
Du måste ge mig mer än sju, åtta procent av databasen.
- Det måste finnas ett sätt. - Kanske nio procent.
Hur väljer jag mellan Noll-Punkts-Modulforskning
och deras arbete om uppstigning?
Mellan vapendiagram och deras anteckningar om rymdresor?
Ovärderlig information kommer att försvinna
och det är bara informationen vi har tytt.
Vi vet att vi knappt har börjat att skrapa på ytan.
Tänk om vi förstör botemedel för alla sjukdomar?
Eller information som kan leda till Vålnadernas fall?
Jag kan försöka att förbättra McKays kompressionskvot, men...
Vi är i krig, Elizabeth. I krig finns det offer.
Är nån bra på schematiska bilder?
Det ser ut som att energin går internt från bufferten till vapnet.
Träffen förstörde energins huvudledning.
Vi måste omleda energin från bufferten till vapnet så att det laddas.
Ditt mästerliga grepp om det självklara fortsätter att imponera mig.
- Tack. - Okej.
Vi måste leda energin förbi de skadade kretsarna.
Kan vi göra det, borde resten vara lätt.
Jag är förvirrad. Var är de här?
- De är på utsidan. - Va?
Kolla.
- Ser du? - Toppen.
- Någon måste jobba från utsidan. - Det finns inget att hålla i.
Det blir varken lätt eller säkert.
Okej. Så vem går?
- Vi kan dra strån. - Okej, Miller, fram med stråna.
Det behöver inte vara strån.
Vi kan köra sten, sax, påse.
Okej. På tre.
Ett, två, tre.
Sten, sax, påse funkar inte med tre personer.
- Har någon en penna? - Jag tror jag har en. Här.
Sätt igång-
Okej.
- Kortaste strået går. - Du först.
Bra gjort. Duktigt.
Miller?
- Ja. - Du är bäst kvalificerad att fixa det.
En död mans belägenhet. Bra.
Hon och Bates är inga vänner precis,
men hon skulle aldrig misshandla honom.
- Ford? - Ja?
Vad tror du?
Jag är rädd för vad hon kan ha gjort omedvetet.
Vålnadsförbindelsen gör mig nervös.
Vad ska vi göra, slänga henne i arresten? Det är Teyla vi talar om.
- Vi har ett problem. - Vad är det?
Testresultaten visade DNA i korpral Bates uniform.
- Det är inte Teylas? - Nej, major.
- Vem är det? - Jag testade två gånger.
Det är slutgiltigt. Vi har en Vålnad i staden.
Hur är det möjligt? Hur kan en Vålnad ta sig in i staden?
- De kom inte igenom porten. - Dartskeppet.
- Va? - Vålnadsdarten. Den skannade oss.
Den åkte igenom staden och skannade medan den passerade.
Så fort den var färdig, självförstördes den.
- De strålade in sig i staden? - Kan de göra så?
Teknologin som sveper upp folk till deras skepp måste fungera omvänt.
Så piloten skannade oss, överförde informationen till moderskeppen,
strålade ner och förstörde sitt skepp?
Det verkar möjligt.
Det var då jag började känna av Vålnadernas närvaro.
Inte undra på att du hade mardrömmar.
Vad har han gjort här hela tiden?
Bates anfölls nära naqahdah-generatorn som förser det här tornet energi.
Hans syfte är kanske att slå av energin innan moderskeppet kommer hit.
Lämna oss döende i vattnet.
Eller se till att självförstörelsen misslyckas.
- Kanske en kombination av båda. - Just det.
Vi vet med säkerhet att vi har en inkräktare i staden
som vi måste hitta.
Jag har en idé.
Hur långt bort är det?
Det är inte mer än 30 meter.
Vi är på plats, sir.
Ventilera atmosfären
och stäng av den konstgjorda tyngdkraften i bakre avdelningen.
Okej. Öppna den bakre luckan.
Jösses!
Rodney?
- Rodney, klarade du dig? - Jag har inte lämnat hopparen än.
- Behöver jag påminna dig om tiden? - Ja. Snälla. Påminn mig.
- Har vi ont om tid? - Jag konstaterar bara det uppenbara.
Okej. Tack.
Ett litet steg, va?
Ett stort språng.
Ursäkta?
- Jag klarade det. - Bra.
Låt oss ta en titt på den första panelen.
Det här är en biometrisk sensor som vi varit ansluten i en månad.
Den upptäcker oregelbundenheter i biometrisk rytm och rapporterar dem.
- Borde den inte ha upptäckt Vålnaden? - Den kräver mängder av energi.
Vi har minskat fokusområdet så den enbart skannar portrummet.
Vi antog att det var det enda stället Vålnaderna,
eller andra utomjordingar, kunde ta sig in i staden.
Okej. Det var fel.
Ja. Om jag kan utöka skanningsfältet...
Herregud.
- Vad? - Där är han. Kolla.
Den fungerar som en livsteckensdetektor,
men den kan skilja mellan olika livsformer.
- Är det han? - Det är han.
- Kan vi spåra honom i realtid? - Ja.
Ford, Teyla, vi behöver två team. Låt oss hämta honom.
Ja, sir.
Det här är dåligt. Mycket dåligt. Jag är inte säker att jag kan fixa det.
- Du kan fixa vad som helst. - Vem har sagt det?
- Du, vid flera tillfällen. - Bra att jag drog det kortaste strået.
Så ska det låta.
Huvudledningen är avskuren.
Jag kanske kan omleda den genom sekundära ledningar
Som en fyrdubbel by-pass.
Jag kan hjälpa dig att hitta möjliga sekundära ledningar härifrån.
Vi kommer bara få tid att prova det en gång. Nu sätter vi igång.
- Är han fortfarande där? - Ja, han är fortfarande i samma rum.
Han har inte rört sig sen vi fann honom.
Hoppas att han fortfarande sover. Ford, Teyla, är ni på plats?
Nästan.
Mitt team är redo.
Vi tar oss in från olika håll.
Försöker han att ta den andra dörren, tar ni honom.
Förstärk. Vi kommer om några minuter.
Okej. Var beredda.
Okej. Det är allt jag kan göra härifrån.
Kommer energin igenom?
- Ja, energin kommer igenom. - Tack gode Gud.
Jag går in. Vi plockar upp dig och försvinner härifrån.
- Låter som en plan. - Visst.
Inget kan hålla oss borta från vår nya utfodringsplats.
Du hade radion på, sir. Vi hörde allt och skyndade oss.
Vi tog honom, major. Du kommer att bli okej.
Peter, vi har problem att anlägga vid satelliten.
Se vad du kan göra från ditt håll.
- Kära nån. - Vad då, kära nån?
När vi omledde energin från bufferten till vapnet,
råkade vi oavsiktligt leda bort energin från dockningsstationen i luftslussen.
Det är ett problem.
Vi gör det manuellt som vi gjorde första gången.
Jag har ingen rymddräkt. Luftslussen har inte normalt lufttryck.
Jag går tillbaka och kopplar om energin.
Vi har inte tid. Vålnadsskeppen är alldeles för nära.
- Jag vet vad jag gör den här gången. - Rodney.
- Lämna mig. - Det gör vi inte.
Håll er på säkert avstånd. Hämta mig när satelliten har tagit hand om Vålnaderna.
- Peter... - Det är vårt enda val, och det vet du.
Dessutom kan jag stänga ner satelliten tills de är inom räckvidd.
Då kommer inte Vålnaderna att inse att den är ansluten igen.
Vi kamouflerar oss och hämtar dig när det är avklarat.
Vi ses när det är avklarat.
Skönt att se dig på fötter igen.
- Hur känns det? - Bortdomnat.
Jag hatar att bli träffad av de där fanskapen.
- Har han sagt något ännu? - Nej, sir. Inte ännu.
Har du ett namn?
Okej, vi kör med Bob.
Bob, jag måste få veta vad du har gjort här de två sista veckorna
och jag behöver få veta det nu.
Om du inte redan har slagit på energin, är det god tid nu.
Startar upp.
Vi borde vara skjutklara om 60 sekunder.
Dr Weir, det är McKay. Satelliten är beväpnad och redo.
Den avfyrar om någon minut. Håll tummarna.
Vi håller tummarna. Lycka till.
Han verkar inte särskilt pratglad.
Jag måste få veta om han har sänt meddelanden till moderskeppen.
- Borde vi inte ha sett sändningen? - Han kan nog skicka säkra meddelanden.
Jag kan prova att ansluta mig med honom.
Jag tror inte det.
Om Alphaplatsen har blivit upptäckt, måste vi få veta det.
Okej, se vad du kan göra.
Jag ändrar från manuellt till automatiskt avfyringsläge.
Var redo.
Redo.
Ja! Vi sköt ner ett.
- Uppfattat, Rodney. - Ett nere, två kvar.
Vad gör du, människa?
Du försöker ta dig in i min hjärna.
Tillåt mig.
Teyla! Stoppa honom!
Är du okej?
- Mina sår kommer att läka. - Ja, men hur länge?
Jag behöver veta vad du har gjort med staden.
Hör på, Bob.
Jag dödar dig utan problem.
Kom igen. Skjut en gång till.
- Vi har ett problem. - Vad då? Vad för problem?
Kretsen vi kopplade om är överbelastad.
Vapnet kan inte skjuta igen. Jag försöker att hitta en annan väg.
- Vi kommer för att hämta dig. - Stanna där ni är!
- Vi är kamouflerade. De ser oss inte. - Det finns ingen tid. Åk härifrån!
- Jag är ledsen. - Ta oss tillbaka till satelliten.
Herregud.
Jag skämtar inte, Bob.
Har du saboterat basen eller inte?
De som äter av dig kommer att veta vad du gjort mot mig.
Vi får väl se.
Sir, vi har nog gått för långt.
Jag tycker inte att vi har gått långt nog.
Atlantis, det här är McKay. Vi har förlorat satelliten.
- Förstörde ni fler skepp? - Nej. Två moderskepp är intakta.
Elizabeth, Peter Grodin var ombord på satelliten.
Förstått. Vad gör de andra två?
De kommer inte närmare.
Han har åtminstone gett oss mer tid.
Du kan inte göra något mer där ute. Kom tillbaka till Atlantis.
Vi är på väg.
Låt staden höra mig.
Får jag be om er uppmärksamhet?
Det här är dr Weir.
Vår plan att stoppa Vålnadernas armada har misslyckats.
De kommer att ta sig till Atlantis.
Därför måste vi påbörja våra evakueringsplaner.
Jag önskar att jag kunde säga att det är en strid vi kommer att vinna,
men det kan jag inte.
Jag önskar jag kunde säga att vi hittar en säker plats när vi åker härifrån.
Jag kan inte lova er det heller.
Det här kan jag säga:
Hittills har ni alla åstadkommit extraordinära saker,
och jag tror att även inför vår osäkra framtid,
så länge vi håller ihop, har vi en chans att fortsätta göra det.
Nu har vi alla våra evakueringsuppgifter.
Tack. Vi ses på andra sidan.
Dr Zelenka, sätt virusprogrammet i beredskapsläge.
VIRUSPROGRAM - BEREDSKAPSLÄGE
Det här säger jag er:
Vart ni än flyr, kommer vi att hitta er,
lika säkert som vi kommer att hitta Jorden.
Och när vi gör det...
...kommer det att bli en festmåltid.
FORTSÄTTNING FÖLJER