Da?
Pierre, un apel urgent din Franța.
După concert.
E vorba despre mama ta.
Da?
Mă mai ții minte?
Fond de iaz.
"Tata vine sâmbăta".
Pépinot.
Desigur.
Pépinot.
- Cât timp a trecut? - Cam 50 de ani.
Fond de l'étang.
Tu ești omulețul din primul rând.
Și iată-te.
Îți amintești numele prefectului?
Clément Mathieu.
Mă întreb ce s-a întâmplat cu el.
Deschide-l.
"Fond de l'étang.
1949. "
Mathieu a ținut un jurnal cât timp a lucrat la Fond de l'étang.
Asta e povestea lui. Și a noastră.
A vrut ca tu s-o ai.
Aș fi vrut s-o dau sub alte circumstanțe, dar. .
"15 ianuarie, 1949.
După de am greșit atâta timp în atâtea domenii,
eram sigur că răul nici nu începuse. "
Era o școală unde copiii cu dizabilități erau reorientați.
Asta spunea afișul.
Fond de l'étang.
Până și numele mi se potrivea ca o mănușă.
Bună.
Ești singur?
Ce cauți aici?
Aștept sâmbătă.
De ce?
Tata vine după mine.
Dar nu e sâmbătă.
Pépinot.
Bună, sunt Clément Mathieu, noul prefect.
Ai mai lucrat așa ceva înainte?
Am predat câteva ore într-o școală privată.
- Ce ai predat? - Muzica.
Ești ca Rachin, directorul. A cântat la trompetă.
- Bună, Pépinot. - Bună.
Fiicele lui. Stă chiar acolo.
- Nu l-ai întâlnit pe domnul Rachin? - Nu, încă nu.
- Doamna Boissemand m-a recomandat. - Serios?
El era bătrânul Maxence.
Mi-a spus de la început ca el era paznicul școlii,
și soră medicală, și gestionar de magazie și geamgiu.
- Ce face? - Își ispășește pedeapsa pentru Rachin.
15 zile de muncă comunitară. Cu alte cuvinte, corvoadă la școală.
Ce fel de copii sunt, mai exact?
- Nu ți-a spus nimeni? - Nu.
Infirmeria mea. O să îți arăt grădina mea de legume mai încolo.
Mi-ar plăcea asta.
- La naiba! Ce au mai făcut acum? - O să te ajut.
Tu ești Clément Mathieu?
Directorul. .
Rachin, directorul școlii.
Domnule director, îmi cer scuze. .
- Da, ai întârziat. - Am luat un autobuz greșit.
Punctualitatea e esențială aici.
Foarte bine.
Domnule director.
Foarte bine, domnule director.
Vino cu mine.
Mai întâi ar trebui să studiezi regulile școlii,
apoi poți supraveghea cursul de la ora 4:00 înainte să. .
Ce faci? Răspunde-mi.
- Ține asta. - E ochiul meu.
Încă o capcană. Poți aprecia instinctele fine ale internistului nostru.
Adu-l aici.
Am orbit.
Nu face tărăboi. Arată-mi.
Nu e frumos.
Sună clopoțelul. Încep orele.
- Ar trebui să chemăm un doctor? - Știi cât taxează?
Ce am spus? Sună adunarea.
Clopoțelul?
Lângă ușă, chiar în fața ta.
Bine.
Adunarea.
- Mereu sunt așa? - Sună clopoțelul în continuare.
În pas dublu.
Toată lumea în curtea școlii. Adunarea.
Grăbiți-vă.
Mai repede. În liniște.
- Cupola de crom. - Liniște.
Liniște.
- Nu am spus nimic. - Liniște.
Am chemat această adunare
din cauza unui atentat asupra agentului Maxence.
Sub regulă acțiunii și reacțiunii, vinovatul va fi aspru pedepsit.
Vreau numele vinovatului în următoarele 3 secunde,
sau vor fi 6 ore de izolare pentru fiecare dintre voi.
Ore integrale până când cineva îl trădează, sau se predă singur.
S-a înțeles?
Unu. .
Doi. .
Trei.
Nici un voluntar?
Desigur. Mai aproape.
- Mathieu. - Eu?
Vino mai aproape.
Secretarul școlii, domnul Chabert.
Mulțumesc.
Domnul Mathieu, noul tău prefect, nu a făcut cunoștință cu tine.
- Domul de crom. - Liniște.
El poate alege cine să fie primul.
Liniște.
Alege un nume.
La întâmplare?
- Un cuvânt de atenționare. - Nu te băga. Continuă.
Boniface.
Păcat. Chabert, adu-l pe Boniface.
- Domnule, nu am făcut nimic. - Taci din gură.
- E jenant, nu am făcut nimic. - Ai grijă cum vorbești.
Mișcă.
- Nu mă voi mișca. - O să te împing eu de la spate.
Liniște.
Încă, până prindem vinovatul,
nu vor fi pauze și nici vizitatori.
Vă sfătuiesc să mi-l dați repede.
E o încurajare să deveniți informatori.
Ești plin de iluzii nobile ca orice nou membru.
Vino să mă vezi în opt zile.
Îl vei înlocui pe domnul Régent. Îți va explica îndatoririle tale.
Cureți cearșafurile.
Mulțumesc.
De ce pleci?
10 copci.
Tăiate cu foarfecele.
Pentru că ai confiscat țigările lui Mouton.
- Mouton? - Pe băiat îl cheamă Mouton.
Și Mouton e încă aici?
Apropos, Le Querrec a "armat" ușa lui Maxence.
L-am auzit vorbind despre asta pe coridor.
- Și de ce nu ai spus ceva? - Nu vroiam să pierd autobuzul.
Bătrânul Maxence l-a pedepsit pentru că a spart niște panouri de sticlă.
Răzbunare. Pur și simplu stilul său.
Le Querrec.
Nu uita numele: Le Querrec.
- Nici Morhange. - Da.
Morhange nu vorbește mult, dar fii atent la el.
Arată ca un înger și se poartă ca un diavol.
Acțiune și reacțiune.
Doar de asta înțeleg.
Sunt ai tăi cu toții.
- Noroc. - Mulțumesc.
Binefăcătoarea noastră.
Orarul e acolo.
Orele au fost împărțite între director,
care a predat franceză și istoria,
și domnul Langlois, care preda restul de materii.
Domnule Langlois, el e noul prefect.
Clément Mathieu.
- Prefect la vârsta ta? - Da, dar am predat.
Foarte bine.
Iar el e cel amuzant.
Du-te și studiază. Ai întârziat. Nu trebuie să-ți arăt usa.
Păzea. Capelă de crom se apropie.
Domnilor.
Nu se fumează în timpul orelor.
Regulă se aplică pentru toți. Chiar și pentru dumneavoastră, domnule.
Dă-o înapoi.
Liniște.
Dă-o înapoi.
Liniște.
Dă-o înapoi.
Un început promițător. Felicitări, Mathieu.
Ia loc.
Desigur.
Iar tu.
Ce a făcut?
Nimic, domnule director.
Cum adică, nimic? Erai pe punctul de a-l pedepsi.
L-am rugat să se ducă la tablă
și îi spuneam doar să facă liniște.
Chiar la fix.
Nu mă face să mă întorc.
Stai la colț.
Foarte bine.
Acum, că ai venit la mine, trebuie să clarificăm niște lucruri.
În clipa asta, unul din colegii tăi e închis.
Fără nici un motiv.
Poate că nu par a cine știe ce dar nu sunt prost.
Știu cine a făcut-o.
Are 15 secunde să se predea.
Aștept.
O să regretați. Au mai rămas 5 secunde.
Prea târziu.
Le Querrec.
Cine e Le Querrec?
Eu sunt, domnule.
Ce surpriză.
- L-ai rănit pe domnul Maxence. - Nu, domnule, nu am făcut-o.
- Nu era o întrebare. - Nu am făcut nimic.
Între noi fie vorba, mă întreb pe cine o să creadă directorul.
Am nevoie de cineva care să păstreze liniștea cât timp sunt plecat.
După cel de-al șaselea simț al meu, acel elev trebuie să fie. .
domnul Morhange.
Haide, haide. Cine e domnul Morhange?
Eu sunt, domnule.
Deci tu ești îngerul.
Jos. Vei supraveghea ora cât timp sunt plecat.
Continuă.
Drăguț. Ai putea să-ți scoți cămașa puțin mai mult.
Mi s-a spus că rebelii au atribute de lideri în ei. Dovedește-o.
Vino în biroul directorului.
- Aveți milă, domnule. - Milă?
Cum rămâne cu băiatul care ți-a luat locul? Dar cu bătrânul Maxence?
Nu am vrut să îl rănesc. A fost doar o glumă.
O glumă?
... un mic nesimțit la izolare. M-am săturat de tine.
Dar înainte, o să îți dau bătaia vieții tale.
- Cine e? - Leclerc.
A încercat să fugă de trei ori. Îl duce la izolare.
- Deci nu vei fi singur. - Nu.
Poate putem ajunge la o înțelegere.
L-ai rănit pe domnul Maxence. Rău de tot.
Nu te voi duce la director, dar va trebui să te pedepsesc.
În loc să te prostești în pauze, vei lucra la infirmerie.
Vei fi asistenta bătrânului Maxence.
Vei avea grijă de el până se însănătoșește.
Bine?
Nu e rău.
Ce crezi?
Dar pot și mai bine. Dă-mi creta. Stai din profil.
Profil.
Haide, arată-mi un zâmbet.
Acum te poți uita.
Era să uit. . Puțină culoare n-ar strica.
Mult mai bine. Înapoi la locul tău.
Foarte bine.
Vreau să ajung să vă cunosc, așa că vă veți scrie numele,
vârsta și slujbă la care visați pe o bucată de hârtie.
Am fost uimit când au făcut ce le-am spus.
Toți, cu excepția unuia.
Tu nu scrii?
De cât timp ești aici?
De mult timp?
Nu știu.
Scrie, micuțule.
O primă zi obositoare.
Am uitat de ce am venit aici.
Rachin mă sperie, clădirea mă sperie, până și copiii mă sperie.
Mă aștept să scape în pauze și să mă omoare.
Pătura mea.
- Ai o țigară? - Taci.
Du-te în pat.
Am citit iar îndatoririle.
Cu toții au vise fabuloase.
Doi pompieri, trei cowboy, un îmblânzitor de tigri, un pilot de vânătoare,
doi spioni, un general sub Napoleon, trei legionari. .
Nici unul nu e perfect.
A fost drăguț din partea ta să te oferi ca soră pentru mine.
Domnule doctor, noul prefect a cerut un voluntar care să aibă grijă de mine.
Și și-a ridicat mâna imediat.
Dovada că ar trebui să credem în miracole.
Intră.
Domnul Mathieu, noul prefect.
Deci?
E destul de rău, Maxence.
Dacă au început să te atace, nu mai pot fi ajutați.
Ești atât de răbdător cu ei.
Am un cap tare. Nu ar trebui să-ți fie milă de mine.
Îmi pare rău pentru acei bieți copii. Nu uita că unul din ei e mort.
Mort?
Îl cheamă Mouton. A sărit de pe acoperiș.
Bine că era orfan.
Uită-te la el. Toți spun că e o cauză pierdută. Nu e adevărat.
E un băiat bun. Trebuie doar să-l cunoști.
Bătrânul Maxence e un tip de treabă.
Vorbesc cu tine, Le Querrec. Nu crezi că e de treabă?
Nu?
Da.
- Nu te-am auzit. - Lasă-l în pace. E timid.
Ca și mine.
1, 2, 3, 4...
Mai repede.
Da?
- Aș vrea să vă vorbesc, domnule director. - Ne părăsești așa de repede?
- Nu, aș dori să încerc ceva. - Nu mai spune.
Legat de accident.
- Nu a fost vreun accident. - Tocmai.
Am nevoie de trei lucruri.
- Doar atât? - Primul, anulați pedeapsa,
doi, lăsați-mă să mă ocup eu de vinovat, și trei, nu-mi cereți numele său.
Ar trebui să îl știi mai întâi.
Normal.
Aroganța ta mă uimește. Chiar crezi că-l vei găsi?
Foarte bine. Dacă vei reuși, voi anula pedeapsa.
Dar nu vei prinde niciodată vinovatul, sau eu sunt cel mai mare prost.
Știu cine a făcut-o, domnule director.
Felicitări.
Cine e?
Mi-ați spus că nu va trebui să vă spun numele lui.
Fie. Foarte bine.
Dar nu-mi plac manierele tale.
Mai bine te-ai asigura că elevii tăi sunt cuminți.
- Deja am totul sub control. - Asta crezi tu.
1, 2, 3, 4. . Continuă.
Mai repede.
- Nu sunt poze cu femei goale. - Nu am spus niciodată că sunt femei goale.
Ce spune al tău?
"Ave Maria pentru soprană de Clément Mathieu. "
M-am prins, "Cvartet. .
- de Clément Mathieu. " - Pare a fi muzica.
- Ce știi despre asta? - Poate e Morse.
- Sau un cod secret. - Poate nu e prefect.
Poate că un spion sub acoperire.
Cupola de crom.
Dă-mi-o înapoi.
- Ce e domnule? - Nu e problema ta.
E vreo problemă, Mathieu?
Nu e nici o problemă.
E doar muzică.
Pentru ce?
Un cor.
În toalete?
Terminați.
- Nu aici, Mathieu. - Ce?
- N-o face pe prostul. - Nu sugerezi?
Nu voi spune nimic de data asta.
- Chiar vezi rău peste tot. - Aici? Da.
Vă dați bătuți, băieți?
- Ești Corbin. - Da, domnule, dar nu am făcut nimic.
- Cântai. - Ba nu, domnule. Vă jur.
Ba cântai. Prost. Și nici măcar nu ți-ai dat seama.
Continuă. Cântă.
Ascultă.
Ai prefera să cânți pentru director? Continuă.
Nu ți-a spus nimeni că nu știi a cânta?
Domnule? În ghiozdanul dumneavoastră chiar e muzica?
Vezi-ți de treaba ta.
Apropos, dacă prind vreodată pe unul din voi în lucrurile mele. .
o să îi pară foarte rău.
Acum liniște. E timpul să vă duceți în pat. Repede.
S-a terminat.
Du-te să dormi.
Nu-mi puteam scoate cântecul din cap.
Nu se pricep ei, dar cânta.
Am remarcat chiar câteva voci bune.
Oare toți copiii ăștia sunt cauze pierdute?
Și am jurat să nu mă mai ating vreodată de muzica mea.
Niciodată să nu spui niciodată.
Nimic nu se pierde cu adevărat.
23 ianuarie.
La o săptămână după accident, starea bătrânului Maxence s-a înrăutățit brusc.
Doctorul l-a trimis la spital.
O să moară?
Nu, îl vom salva.
În aceeași zi, Pépinot a dat de belea.
Domnule Pépinot, sunteți un măgar.
Întrebarea finală. Ultima. Cum a murit Marshal Ney?
Aștept.
Vânând?
Zero.
De scris de 100 de ori pentru mâine: "Marshal Ney a fost împușcat".
Ieși afară.
Boniface. Vino aici, băiete.
Uite, ca recompensă pentru eseul tău.
Dă-l doamnei Marie și vei primi o prăjitură.
Știai că Ney a fost împușcat?
Desigur, domnule. Ca și Napoleon.
Ieși.
Stai, domnule Morhange.
Te-am văzut luând notițe în timpul orelor.
Asta e chiar o ocazie rară. Adu-mi caietul.
Încântător.
Citește. Admira ortografia.
Domnul Richin mănâncă rahat cu găleata.
A scris "domnul"?
Nu.
Acțiune și reacțiune, domnule Mathieu.
Izolare.
Haide.
- Domnilor, poftă bună. - Mulțumim.
Îți e foame, Pépinot?
Acum poți mânca.
Pépinot?
E orfan.
Părinții săi au murit în timpul ocupării.
- Cum au murit? - Nu știu.
Puștiul crede că tatăl său va veni după el într-o sâmbătă.
Nu vine nimeni niciodată sâmbătă.
Așa că îi spunem că va veni sâmbăta următoare, și tot așa.
Ar fi mai ușor să îi spuneți adevărul.
I-am spus de cel puțin 100 de ori. Nu vrea să asculte.
Acum îl lăsăm să aștepte la poartă. Să se distreze singur.
Liniște!
Ai văzut asta? Acțiune și reacțiune.
Adică?
Acțiune.
Reacțiune.
E un vizitator pentru tânărul Morhange.
Morhange e la izolare.
Nici un vizitator pentru pedepsiți. Știi regulă.
Atunci spune-i asta vizitatorului.
Bună ziua, doamne.
Bună ziua.
Eu sunt noul prefect.
Eu sunt mama lui Pierre Morhange.
Clément Mathieu.
Știu că nu e ziua potrivită, dar e singură zi în care aș putea. .
- Nu, nu asta e problema. - Iar a fost pedepsit?
Nu, nimic de genul ăsta. .
dar nu e aici.
Ce vreți să spuneți?
L-au dus la dentist. Îl durea un dinte.
Un dinte?
Da, dar nu e nimic grav. Se va întoarce diseară.
Nu pot aștepta. Trebuie să mă întorc la muncă la 5.
Pot să îi las ceva?
Desigur.
Numele ei e Violette. Violette Morhange.
O mamă și slăbiciunile pentru fiul ei,
un introvertit exmatriculat pentru că tot fugea.
Când Pierre a fost trimis la Fond de l'étang împotriva voinței mamei sale,
i-a spus judecătorului că măcar va mânca o mâncare caldă de două ori pe zi.
30 ianuarie. Începe experimentul.
Soprană. La stânga.
Leclerc.
Aproape în gama. Alto, în stânga.
Delaire.
Încă o dată.
Corect. Basul, la stânga.
Ricoeur.
Fumatul e strict interzis. Alto, stânga.
Illouz.
Soprană, desigur. Stânga.
Foarte bine. Pépinot.
Nu știu vreun cântec.
E-n regulă. O să te învăț eu câteva.
Între timp, poți fi asistentul cu versurile.
Acolo.
Boniface.
- Cine te-a învățat asta? - Bunicul meu.
Puțin cam demodat. Stânga.
Clément.
Destul. Dreapta.
La stânga.
Bun, alto.
Bătaie puternică.
Arată-mi, Corbin.
Îmi pare rău, nu există o asemenea nota. Vino aici.
Domnule Pépinot, vreau scorul.
Mulțumesc. Deschideți-vă mâinile.
Țineți-le așa.
Bun. Tu poți fi strana noastră.
Domnule Pépinot.
Mulțumesc.
Gata, la trei...
Încă o dată.
Asta e.
1, 2, 3, 4.
Le Querrec e pe pâine și apă. .
În fiecare noapte, îi pun să exerseze o notă simplă de-a mea.
Nu-i rău.
Nu era muzica lui Mozart, dar le captasem atenția.
De acum încolo, o să am nevoie de sportul superiorilor mei.
Ce?
Un cor?
Da.
Omule, ai înnebunit de tot.
Un cor. Nu o să scoți nici măcar o notă de la ei sau eu sunt cel mai mare prost. .
Vă rog, domnule director, nu vă terminați propoziția.
De ce nu?
Deja cânta.
Serios?
Doar câteva note.
De ce îmi ceri permisiunea, dacă deja faci asta?
Nu-mi plac manierele tale.
- Domnule director. . - Mă enervezi.
Am alte lucruri pe cap.
Foarte bine. Mi-ar plăcea să mă distrez.
Fă-i să cânte.
Dar dacă totul merge prost, o să-ți pierzi slujba.
Mulțumesc pentru suportul dumneavoastră, domnule director.
8 februarie
De îndată ce începem repetițiile, Rachin se ia de Morhange.
De îndată ce iese de la izolare, lasă ștacheta:
o lună de muncă comunitară.
De la început. Pregătiți-vă.
Hei, nu-mi uita patul.
15 februarie
Suntem vizitați de domnul Devaux, un psihiatru.
Ne aduce un cadou.
Ne-am decis să-l scoatem pe băiatul ăsta afară din centrul St. Féréol
pentru a-i studia capacitatea de a se adapta unui mediu mai. . liber.
Spre deosebire de majoritatea colegilor săi,
Pascal Mondain a început să scrie și să citească.
La orice oră, poate vorbi mai mult sau mai puțin normal.
I-am testat potențialul cu testul Binet-Simon.
Binet-Simon.
L-am pus să citească fabulele lui Rorschach și Drüss.
- Excelent. - După cum știți, acest test. .
Testează copiii aleși în câteva categorii:
normal, adecvat,
la limită, moderat sau foarte retardați.
Și, în final, imbecili.
Mondain s-a înscris la limită.
Nu e chiar nebun, dar ar trebui să vă avertizez. .
Conform profilului sau, este un mare pervers.
Interesant.
Și ce înseamnă asta?
Ei bine. .
- Domnule doctor? - Are tendința de a fi crud, ca un parazit,
distructiv, și mai presus de toate. . mai presus de toate, mitoman.
- Poftim. - Locul e plin de ei.
Aici copiii fac față unor metode nespecializate de disciplinare.
Interogatoriul lui Mondain va fi un subiect bun de studiat.
Mă bucur.
O să încercăm să ne ridicăm cerințelor dumneavoastră științifice.
Domnilor, băiatul ăsta e în mâinile voastre.
- Stai la dejun? - Cu plăcere.
Aveți mare grijă de el.
Acțiune și reacțiune.
Nu aveți voie să fumați.
Pentru că experimentul să fie un succes, a trebuit să mă impun.
Arăți ca un idiot.
Mai bine te-ai purta frumos, sau o să primești ce meriți.
Bine.
Ce urmează?
Probabil că știi un cântec, corect?
Da, dar. .
Dar?
N-o să-ți placă.
De ce nu încerci? Vino aici.
Haide.
Ascult.
În regulă.
Ți-am spus.
Nu-i rău.
Va trebui să mai exersezi, dar ai o voce bună de bariton.
Ce?
Bariton. Nu e o insultă.
Când cânți, vocea ta e joasă.
Du-te în spate cu restul.
- La dracu. - Și renunță la a drăcui.
Următorul care râde o să fie bătut.
Oricând ești gata, Mondain.
Are voie înapoi în clasă.
Iată-l pe Pépinot. L-ai uitat la poartă.
Ce s-a întâmplat, Pépinot? Nu e sâmbătă.
Apropos,
când scrieți către familiile voastre...
Nu am.
Ei bine, pentru cei care au,
amintiți-le că vizitele sunt în prima și a treia joi din lună.
Morhange, nu ești atent.
- Ce am spus? - Nu știu.
Am spus că ai putea să-i scrii mamei tale și să-i spui că vizitele
sunt permise în prima și a treia joi din lună. Sau chiar în ambele zile.
Înțeles? Dar cei care sunt pedepsiți nu pot primi vizitatori, așa că aveți grijă.
Nu vreau să văd țapii.
Poate că Morhange dorește să-și vadă mama.
Poate că nu e singurul.
Vezi, Morhange? Avem un cor adevărat.
- Nu-mi pasă. - De ce nu-ți pasă?
Să-ți aud vocea. Cântă pentru mine.
Continuă.
Vrei să te duci înapoi? Repede, zona ta.
Mojicia nu te prinde, puștiule.
Nu putem fi toți ca Mondain.
În regulă. De la început.
- Unde te duci? - Trebuie să mă ușurez.
Mondain, așteaptă.
- Corbin. - Pot să mă ușurez și eu, domnule?
În regulă, afară cu toții.
Și liniște. Liniște.
Ai o voce plăcută, frumoasă.
Vrei o încercare?
Te-au lăsat singur?
O să te protejez eu.
Așteaptă-mă.
Suntem la fel.
Părinții mei sunt doi proști.
Mama ta e la fel.
A scăpat de tine ca să se distreze.
Ba nu, muncește.
- Iar ceilalți spun adevărul? - Care?
Că e o târfă.
Îți voi remodela fata.
Ieși.
Ești mort.
Serios?
În acea zi, Morhange nu a răspuns chemării de la ora 3:00.
Nimeni nu știe unde a fost, dar s-a întors.
Asta era partea importantă.
Ce cauți acolo?
Nu mă pot ridică.
Cum adică, nu te poți ridică?
De ce nu?
Nu am bani.
Ai nevoie de bani ca să dormi? Nu are sens.
E Mondain.
Nu mă lasa să vin sus dacă nu îi dau bani.
Trebuie să avem grijă.
Unde am fost înainte, m-a prins prefectul.
- Așa că a trebuit să mă ocup de el. - Cum?
Cu o baionetă. A sângerat ca un porc.
- L-ai omorât? - Cam așa ceva.
Nici aici nu e diferit. Chrome Dome mai bine s-ar păzi.
- Mathieu nu e așa de rău. - Da, sigur.
Îți cânta o baladă, iar după ce ai adormit, încep să te pipăie.
Trebuie să le omorâm rasă.
Bună seara, domnilor.
- Poftă bună. - Domnule, jur că nu am făcut nimic.
Ai o companie selectă, Corbin.
Afară.
Uită de festin.
Nu o să te pârăsc. Un cadou.
Dar te avertizez: Nu mai vorbi vreodată cu Pépinot.
Nu te mai apropia de el. Nici măcar nu te mai uita la el.
Înțelegi?
O singură privire în direcția lui, și viața ta va deveni un coșmar.
Morhange, ce faci?
Nimic, domnule.
Deci aud voci? Înseamnă că am obosit.
Secțiunea 8 a regulilor interioare:
Elevii nu vor intra în clasa fără a fi supravegheați.
Domnul Rachin te-ar pune să scrii asta de 100 de ori până mâine.
Și cine știe ce i-ar spune mamei tale.
Nu-mi pasă de mama mea.
- De ce? Spune-mi. - Nu-ți spun nimic ție.
Stai, nu am terminat. Asta e puțin cam ușor.
Plătești pentru tot aici. Întreabă-l pe Pépinot.
Morhange, într-un mod ciudat, lucrurile pe care le faci nu te caracterizează deloc.
Fugi, te bați, te prefaci că ești un gangster.
Poate colegii tăi vor râde, eu nu. Eu nu mă joc.
Începând de mâine, vei participa la fiecare repetiție a corului
și vei lua lecții de muzică în fiecare zi. Acum du-te în pat.
Haide.
3 martie
Nu are de unde știi, dar eu da. Vocea sa e un miracol.
Rară promisiune a unui glas excepțional.
Ieșiți în liniște.
Am spus în liniște.
În mod gradat, pe măsură ce corul meu capătă contur,
scot noul meu interpret din carapace.
Luați-vă caietele de aritmetică.
Tu ești cel care îi face să cânte?
Da, domnule.
- E o critică? - Desigur că nu.
Ador muzică, iar ocazional mai și cânt.
Serios?
- O zi plăcută. - Asemenea, dragul meu coleg.
Aritmetică, pagina 27.
Bună ziua.
Bună ziua, doamnă.
- Lui Pierre i s-a comunicat. Vine. - S-a întâmplat ceva?
Totul e în ordine.
- Dar dinții săi? - Nu mai sunt o problemă.
I-ați spus că am venit în vizită?
Nu.
De ce nu?
M-am gândit că mai bine nu, Pierre e foarte sensibil. .
și talentat.
În a se comportă ca un idiot, da.
Nu chiar. Apropos, trebuie să vorbesc cu dumneavoastră.
Să cânte? Nu l-a învățat nimeni.
E un dar. Trebuie să facem ceva.
Bună.
Vă las singuri. Puteți să-l vizitați când doriți.
I-am spus că ai fost la dentist ultima dată.
Nu mă dă de gol.
- Deci ești un cântăreț bun? - Da.
Omul ăla crede că te descurci bine.
E drăguț cu tine?
E în regulă.
Ți-am adus niște haine curate
și ți-am făcut prăjitura cu ciocolată.
Ești fericit?
Aprilie. Copiii mă inspiră.
Știu că într-o zi, unii îmi vor cânta muzica.
Numele meu este Clément Mathieu.
Sunt muzician și în fiecare noapte compun pentru ei.
Nu e bine, domnule?
A fost drăguț.
Foarte drăguț.
Mișcă, porcule.
Rahat mic. Mișcă.
- Ce a făcut? - Mi-a furat ceasul.
L-am prins în dormitorul meu. Așa că l-am dus lui Rachin.
Acțiune și reacțiune.
- Unde îl duci? - La izolare, pentru 15 zile. Mișcă.
- Așteaptă. - Ce să aștept?
E singurul meu bariton.
Da, domnule director?
Am mai găsit grafitti-uri în. .
Iertați-i, domnule director. E doar o minge rătăcită.
Faceți loc.
Mathieu, Chabert...
mergeți cu mine.
Mai. Cu fiecare săptămână care trece, înregistrez noi victorii.
Trezirea. Sus.
- Leclerc. - Da?
- Încă mai suntem prieteni? - Da, de ce?
Cinci și cu trei cât fac?
- 53. - Ești sigur?
- Da. - Mulțumesc.
Poate că e o iluzie,
dar până și directorul nostru pare a se schimbă.
5.
Uite, e bătrânul Maxence.
Nimeni nu mișca.
Zâmbiți.
Ieși, ieși, Mondain.
S-a terminat, puștiule.
Haide. 1, 2. .
Chabert, tocmai i-am spus domnului Rachin că corul lui Mathieu este senzațional.
Grăbiți-vă.
- Am obosit. - Tu ești mereu obosit. 29.
- Ce a spus? - Dispari. Atât.
Unde e Mondain?
Nu ai observat că dispăruse până să fugă?
A fost la strigarea de dimineață, domnule director. A plecat mai târziu.
Nimeni nu iese pentru tot restul anului.
- Cât a luat? - Aproximativ 200000 de franci.
Cum o să plătesc furnizorii?
Nu trebuia să îl fi luat.
Totul de dragul unui experiment. Experiment pe. .
Exact ca și muzica ta.
Nu voi mai comanda cărbune pentru boiler până săptămâna viitoare.
Între timp, chem poliția.
Cântatul le dezvoltă puternic mințile, Mathieu.
Foarte impresionant.
Am petrecut 3 săptămâni fără apă caldă.
Apă rece activează circulația. Afară.
Apropos, Mathieu, uită de cor.
- Dar, domnule director. . - Mulțumesc, domnule Mathieu.
Vreau cu poliția.
Nu știu ce să fac în legătură cu corul,
dar pentru copii putem folosi lemn.
Nu mai avem lemn.
Aici.
Stocul privat al directorului.
Chabert. Acțiune și reacțiune.
Chabert m-a surprins.
Obișnuiam să cred că e dublura lui Richin,
dar am descoperit că e un tip de treabă
pentru care sportul și muzica erau elemente cheie în unitatea națională.
Le Querrec, ești invizibil?
Cu ajutorul său, am organizat rezistență.
Corul nostru urma să nu mai fie la vedere.
Tinzi să îți coborî vocea la finalul unui vers.
Pentru ultima dată, te rog, detașează fiecare notă.
E târziu. Să ne oprim.
Domnule, cum rămâne cu a doua parte?
- Nu te-am învățat solo-ul ăsta. - L-am învățat eu.
Cum ai putut să îl înveți?
În regulă. Partea a doua.
Afară.
Pe 13 mai, puțin după ora 3:00, Mondain s-a întors.
- Unde sunt banii? - Nu știu.
- Atunci cine i-a furat? - Nu știu.
Mai vrei?
Deci?
- La lovit? - De vreo jumătate de oră.
- E nebun. - Și-și pierde timpul.
Băiatul nu o să vorbească.
Foarte bine.
Să începem de la început.
Unde sunt banii?
Vorbește!
Unde sunt banii?
Dă-i drumul!
Dă-i drumul.
Calmează-te.
Calmează-te!
Băiatul tocmai a mărturisit. Excelent. Chem poliția.
O să vezi noi orizonturi, băiete.
Cu gărzi noi și cu bari nou-nouțe.
Pentru a salva încrederea fragilă a copiilor,
nu le-am spus celorlalți de soarta lui Mondain.
Oficial, se întorsese la vechea lui școală.
O găină
produce în medie. .
cam 84 de ouă pe an.
Bine hrănit...
- ... și păstrat... - Le-am văzut pe fiicele lui Rachin azi.
Goale?
- Nu. - ... într-un coteț...
... bine-ventilat și curat, o găină va depune 150 de ouă.
În asemenea condiții, câte ouă ar putea...
... să ia un fermier...
... de la nouă găini?
O zi frumoasă.
Îmi place soarele. Vara va fi aici în curând.
Pierre îmi face mereu surprize.
Voiam să-ți mulțumesc că l-ai ajutat.
Fac asta și pentru tine.
Adică, dacă Pierre face bine, și tu ești bine, deci...
- Te rog. - Nu e nimic.
E doar cerneala.
- De ce ești așa cretin? - Vrei să ne bagi în închisoare?
Ce se-ntâmplă?
De ce-l loviți?
Spune-mi, Bbert.
Pentru ca Morhange a aruncat cerneala.
Nu puteai să-ți ții gura?
Mi-e rușine de tine, Pierre.
Stai.
Nu contează. E doar cerneala.
E doar mândrie, pentru că ești frumoasă.
Frumoasă?
Nu ești deloc ca celelalte mame care vin aici.
Pentru că locuiesc singura?
Și eu la fel.
- Dar tu nu ai copii. - Nu.
De fapt, am 60 de copii.
Când vii aici, ei cad femeia visurilor lor.
Ei bine, mama pe care și-o imaginează.
E altceva pentru Pierre. Ești mama lui.
Ca oricărui alt copil, nu-i place să împartă cu alții.
Trebuie să-l luăm de aici.
- Ar trebui să urmeze scoala de muzică. - Vreau să-nvețe o meserie bună.
Muzica e o meserie bună, atâta timp cât te școlesc bine.
Ar putea să se ducă la Conservatorul din Lyon.
I-aș urmări progresul și aș preveni orice obicei urât.
Chiar și acolo ar putea întâlni profesori mediocri.
Și mai târziu?
Va deveni ce ar trebui să fie.
Pierre e special, și voi face orice ca să-și urmeze visele.
Voi avea nevoie și de ajutorul tău.
Înțeleg.
Mulțumesc.
Nu, nu-i bine.
Ce e? Dormi?
Boniface, poziția.
Cum poți cânta așa? Stai drept.
De la Un așa dulce concert.
Cum rămâne cu solo-ul meu?
Ce solo?
Solo-ul meu.
Solo-ul tău, da. Nu mai e.
Vocea ta nu-i rea, dar nimeni nu-i indispensabil.
Nu-mi pasă dacă o să cânți sau nu. Putem s-o facem și fără tine. Ascultă.
Începe de la...
Hai să-ncepem de la Oh, noapte.
O, noapte
Adu înapoi
Pământului
Calmul magic
Al misterului tău
Mathieu.
- O s-o aveți, dle. - Dl. Chabert spunea că e în oraș.
Mulțumesc, copii. Puteți merge afară.
Știi că mă deranjezi?
Dle director, vă asigur, toate temele lor sunt făcute.
Binefăcătoare noastră a auzit de corul tău.
O scrisoare personală din partea contesei. Vine duminică, cu prietenii.
- Vor să audă asta. - Minunat.
Păi, e drăguț.
Îmi și imaginez scena. Aroganța și plecăciuni, muzica.
O gustare poate?
Trebuie să fac fata idioțeniilor tale.
Dla director, trebuie să admiteți că muzica nu influeanteaza disciplinele.
- Am avut mai puține probleme. - Soarta.
- Nu cred în asta, dle director. - Îmi dau seama de asta.
Cine altcineva putea spune Fundației?
Eu.
Poți scrie?
- Dl. Maxence a jucat pentru cel mai bun... - Mai lasă-mă cu comentariile tale.
Nu-mi plac manierele tale, Mathieu.
Nimic nu vă place, dle director.
Dl. Rachin. Sunteți chemat în camera de vizită.
Mai târziu.
Asta e pt dvs.
Câteodată cred că ar fi trebuit să-l fi lăsat pe Mondain să-l stranguleze.
Violette îmi mulțumea că i-am ajutat fiul.
Voia să-mi vorbească în particular să-mi împărtășească niște vești importante
la Caf de la Place, pe 20, la 4:00.
Am scris Conservatorului din Lyon. Îl cunosc pe director.
A fost foarte drăguț. Îi va acorda bucuros o probă de audiție
și dacă va fi admis, se va strădui să-i facă rost de-o bursă.
Cred că lucrurile se vor schimba în bine.
Serios?
De când te-am întâlnit,
eu... ei bine...
... viața mea... Cum să-ți spun?
S-a schimbat dramatic?
Da.
Mulțumită ție.
- Ce surpriză. - Și eu mi-am pierdut speranța.
Poate că n-ar trebui să mă bucur încă.
Poți avea încredere în mine.
Chiar mi-ai adus noroc.
Noroc?
Am întâlnit pe cineva.
E inginer. Din Lyon, mai ales.
L-am întâlnit la cafenea. Construiește un pod în zona.
Ești bine?
Da. E o oportunitate grozavă pentru tine și Pierre.
Nu te supăra, dar trebuie să plec.
Aș vrea să luăm prânzul împreună, toți trei.
Îi poți povesti de Pierre. O vei face?
De ce nu?
La revedere.
Mulțumesc pentru tot.
Aproape că uitasem.
Nu-i spune lui Pierre chiar acum.
Mă scuzați. Pot lua un scaun?
- Da, desigur. - Mulțumesc.
Contesa, câteva flori.
Nu am înțeles nimic, dar am înțeles mesajul.
Mulțumesc, copile.
Ia astea.
Contesa, permiteți-mi să vi-l introduc pe dl. Mathieu, prefectul nostru,
care se ocupa de cor.
- Contesa. - Ați făcut o treabă bună, dle.
Stilul umanist de predare al dlui Rachin ne interesează în mod special,
și vă mulțumesc pentru suport.
Ca tto veni vorba, cine a hotărât înființarea corului?
- Păi... - Eu, Contesa.
Eu.
Într-adevăr, Contesa,
Sunt foarte bucuroasă să ajut un astfel de director.
Păi, lăsați-i să cânte.
E prea modest să se bucure de complimente.
- Foarte adevărat. - Ce ne vor cânta?
Imnul Nopții, de Rameau Contesa.
Trebuie să fie minunat.
Poftiți?
Cine e băiețelul care sta deoparte? A fost pedepsit?
- Acela? - Da.
E un caz special.
Îmi dați voie?
Oh noapte
Adu înapoi
Pământului
Calmul magic
Al misterului tău
Umbra ce te urmează
E atât de scumpă
E un concert atât de scump
Vocile voastre slăvesc speranța
Puterea voastră e atât de mare
Transformând totul într-un vis
Oh noapte
Oh lăsa încă
Pământului
Calmul magic
Al misterului tău
Umbra ce însoțește
E atât de scumpă
E ceva mai frumos
Ca un vis?
E vreun adevăr
Mai scump
Că speranța?
Ochii lui Morhange mi-au urmărit tempo-ul,
și în ei, am citit deodată multe lucruri:
mândrie și bucuria iertării,
dar și ceva nou pentru el.
Un sentiment de mulțumire.
Prima zi de vară.
Corul nostru are un nou membru.
Îmi cer scuze, am ratat reluarea. Vina mea. Continuă.
Bine. Din nou.
În ochii lor, pot vedea dorința de a fugi,
să contruiasca o cabană sus în cer.
Vremea asta bună îi întristează.
Trebuie să vezi asta. E important.
În itmp ce curățăm graffiti-ul de pe pereții toaletei,
am ridicat o piatră și am găsit asta.
- E armonica lui Corbin. - Și asta.
Sunt 200,000 sau mai mult.
Nimeni nu-ți știa ascunzătoarea.
Așa că nu-mi spune că erau acolo din întâmplare.
Știi că l-ai exmatriculat pe Mondain din cauza furtului.
Nu știam.
Așa e. Nu știam.
Acum știi.
De ce? Ce voiai să faci cu ei?
Dacă-ți spun, vei mai spune și altora?
Nimănui.
Jur.
Voiam să cumpăr...
Să cumperi ce?
Un balon cu aer cald.
Nu știu cine i-a luat, dar dovedește nevinovăția lui Mondain.
Nu ar fi plecat fără bani.
O să cercetez când mă întorc.
Dar nu-ți face griji, Mathieu.
Chiar dacă Mondain era nevinovat, nu va dura. Nu putem ajuta genul lui de oameni.
- Cum rămâne cu justiția? - Las-o să aibă grijă de el.
Dle director, așteptați-mă. Așteptați-mă.
Și dvs plecați?
Plec puțin. Îmi petrec sărbătorile cu rudele.
La casa surorii mele.
Au un pian.
Știi de ce Rachin a plecat la Lyon?
Cred că trebuie să discute bilanțul cu comisia.
- Nu? - Da.
Dar cel mai probabil e interesat de vreo promoție sau medalie.
Crezi că le va primi?
Chiar e deștept. Va prezenta un raport impecabil
fără să scoată un cuvânt de toate lucrurile oribile.
Chiar va susține că succesul corului i se datorează.
Succes?
Desigur. I-am ascultat. Sunt buni.
Dle, e adevărat ca Langlois a plecat cu capul?
Da. Chabert și Carpentier și-au luat liber două săptămâni.
- Noi ne ocupăm de asta. - Nu sunt ore azi?
Nu.
- Ce vom face? - Să tragem un pui de somn.
Am o idee mai bună.
Mulțumesc.
Nu vreau să...
- Rozetă ta? - Da.
Pasărea e în cuib, dle Rachin.
Nu-ți pot mulțumi îndeajuns.
Îmi pare rău, dle director. Sunteți chemat la telefon.
Îmi pare rău.
Dle director!
- Fă ceva. Fiul meu e acolo. - Lăsați-mă să trec.
Focul e început sub streașina.
Dormitoarele, unde copiii au fost văzuți ultima dată în dormitoare.
Șaizeci de copii nefericiți,
prinși în capcană.
Rachin și-a vazuit promovarea și rozetă
distruse chiar sub ochii săi.
Dar, deodată...
După micul dejun, am folosit ușa ce ducea spre bucata de pământ cu zarzavaturi
ca să-i evităm pe bătrâna Marie și pe săteni.
Am mers în pădurea Lignan.
Pentru ce?
O vânătoare de comori. Erau așa fericiți.
Nu mai e nevoie să vă dezvălui dezamăgirea mea, dle Maxence.
Totul a fost ideea mea, dle director.
Dl Maxence n-a încetat niciodată să-ncerce să mă sfătuiască.
Nu foarte convingător.
Ar putea ține cont de faptul că noi le-am salvat viața copiilor.
Dacă nu ai fi plecat din școală, nu ar fi luat foc.
Nu știu de ce te ascult.
Dle Maxence, având în vedere vechimea dvs, o să vă suspend doar.
Cât despre dvs, dle Mathieu, sunteți concediat.
Pentru că ați încălcat regulile.
Atunci ar trebui să mă concediați și pe mine.
Nu dvs decideți.
Frumos din partea dvs, dle Maxence, dar e nevoie de dvs aici.
Gândiți-vă la copii, din moment ce acest domn n-o face niciodată.
Am stabilit cu dvs. Uitați.
Plecați chiar acum, cu autobuzul de 6:00.
Nu aveți voie să contactați foștii studenți. Pe nici unul.
- Ce? - Dle Maxence, aveți grijă să facă așa.
Ieși afară.
Dle director, înainte să plec, vă voi spune ce cred despre dvs.
- Știu deja, Mathieu. - Sunteți un incompetent,
un om cu-adevărat rău. - Dar ei?
Nu ești aici din întâmplare.
Nici eu. Nu am vrut niciodată să fiu profesor.
Nu-mi spune că voiai să vii în locul ăla mizerabil.
- Aveai alte ambiții? Și eu. - Nu te răzbuna pe ei.
Crezi că-mi place să fiu gardian?
Cineva trebuie s-o facă.
Fă-ți bagajele și du-te la Paris. Fă turul ministerelor.
Cioc-cioc. Bună. Numele meu e Mathieu.
Avem nevoie de profesori adevărați nu de ratați. 
Lupta pentru cauză în care crezi, Mathieu.
Saint Mathieu.
Ești doar un muzician ratat.
Un prefect. Un mic prefect. Mic, mic, mic.
Ce faceți, dle Mathieu? Sunt un prefect. 
Mic. Mic. Mic.
Ești nebun.
Sunt obosit.
Du-te la naiba.
Nu, pe el îl las în urmă.
Am sperat ca câțiva studenți ar încălca regulile și ar spune rămas bun.
Nu am văzut niciunul.
Înțelepciunea acestor copii a venit drept indiferenta.
Și Morhange...
Destul.
Pe curând, dle Mathieu. 
La revedere, Chrome Dome. 
La prima nota, am recunoscut scenariul grijuliu al lui Boniface.
Greșelile de scriere erau ale lui Pepinot, desigur.
Aceasta, plină de note muzicale, a venit din partea lui Morhange.
Și aceasta...
Și aceea...
Liniște! Fă-i să tacă!
Usa e-ncuiata.
Deschide!
Chiar atunci am simțit o revărsare imensa de bucurie și optimism.
Voiam să-l împart cu întreaga lume.
Dar cine ar fi ascultat?
Nimeni nu a știut vreodată că eram în viață.
Marele artist ar face imediat loc omului obișnuit.
Sunt Clement Mathieu,
un muzician ratat, un prefect șomer.
Sunt Clement Mathieu,
un muzician ratat, un prefect șomer. 
Ce s-a întâmplat apoi?
Nu și-a terminat jurnalul niciodată.
Dar îți pot spune povestea.
Pepinot mi-a răspuns la întrebări.
A doua zi, la întoarcere, copilăria mi-a tăiat respirația.
Când Mathieu a fost concediat, mama m-a luat acasă.
Am plecat la Lyon, unde am fost admis la Conservator.
Inginerul a încercat să mă trimită la internat.
Ea a refuzat. El ne-a părăsit.
Chabert, Langlois și bătrânul Maxence s-au unit să dezvăluie abuzul lui Rachin.
Copiii au fost interogați și Rachin a fost concediat.
Clement Mathieu a dat lecții de muzica pentru tot restul vieții sale,
fără a căuta notorietatea.
Tot ce a făcut, a ținut pentru sine.
Pentru sine? Nu, nu chiar.
Dle Mathieu.
Stați puțin.
Dle Mathieu.
Ce faceți?
Mă puteți lua cu dvs?
Dle.
Nu pot face asta. Trebuie să te întorci la școală. O să te pedepsească.
Vă rog?
- Putem pleca? - Vin.
Nu avem voie. Nu te pot lua cu mine.
Întoarce-te.
Continuă.
Pepinot a avut dreptate tot timpul.
Mathieu a fost concediat într-o sâmbătă.
Traducerea: Relic & sleepwalker iNT SUBS
iNT GROUP