Synkad av flensost
KALLE OCH CHOKLADFABRIKEN
GYLLENE BILJETT
Det här är berättelsen om en vanlig pojke som hette Kalle Spann.
Han var varken snabbare, starkare eller smartare än andra.
Hans familj hade varken mycket pengar, makt eller inflytande.
De hade faktiskt knappt mat på bordet.
Kalle Spann var den lyckligaste pojken i världen.
Han visste bara inte om det än.
- Godkväll, familjen. - Hej, pappa.
Soppan är nästan klar. Finns det inget extra att ha i?
Nåja, kål passar väl bäst med kål.
Jag har hittat nåt som du lär gilla, Kalle.
Kalles pappa jobbade på tandkrämsfabriken.
Han jobbade långa pass för usel lön.
Men då och då dök det upp små överraskningar.
Precis vad jag behövde!
Vad är det, Kalle?
Pappa har hittat precis rätt bit!
- Vad var det för bit? - Ett huvud till Willy Wonka.
- Det är riktigt likt. - Tror du det?
Jag har sett Willy Wonka med egna ögon. Jag har jobbat för honom.
- Har du? - Ja.
- Det stämmer. - Jag gillar vindruvor.
Jag var förstås mycket yngre på den tiden.
Willy Wonka började med en enkel affär på Cherry Street.
Hela världen ville ha hans godis.
Herr Wonka!
Vi behöver fler Wonkakakor och chokladfåglar.
Fåglar...
Då får vi väl göra fler.
Gapa.
Han var ett geni.
Han kom på ett nytt sätt att göra chokladglass-
- så att den håller sig kall i timmar utan frys.
Den smälter inte ens om den ligger i solen.
- Det är ju omöjligt. - Ändå gjorde han det.
Det dröjde inte länge innan han byggde en fabrik.
Världens största chokladfabrik, 50 gånger större än andra.
Inget snusk, farfar.
Berätta om den indiske prinsen.
Du tänker på prins Pondicherry.
Prins Pondicherry skrev till mr Wonka.
Han bad honom komma till Indien-
- och bygga ett kolossalt palats helt av choklad.
Hundra rum, och allting tillverkas av ljus eller mörk choklad.
Så blev det - stenarna var av choklad, murbruket var av choklad.
Alla väggar och tak var av choklad.
Detsamma gällde mattor, målningar och möbler.
Det är helt perfekt!
Ja, men ni får nog börja äta direkt.
Nonsens. Jag äter inte mitt palats.
Jag tänker bo i det.
Men herr Wonka hade förstås rätt.
Kort därpå kom en riktigt varm dag, med stekande sol.
Prinsen skickade ett telegram och bad om ett nytt palats.
Men Willy Wonka hade egna problem.
Alla andra chokladtillverkare hade blivit avundsjuka på Wonka.
De började skicka in spioner för att stjäla hans hemliga recept.
HEMLIGT RECEPT
Kastvind började tillverka glass som aldrig smälte.
Nosfiken kom med ett tuggummi som aldrig förlorade smaken.
Slöstock började göra godisballonger-
- som gick att blåsa upp till enorma storlekar.
Stölderna blev så många att plötsligt en dag-
- sa herr Wonka åt alla arbetare att gå hem.
Han sa att han skulle stänga fabriken för evigt.
Jag stänger fabriken för evigt. Förlåt mig.
Men den är ju öppen nu.
Ibland när vuxna säger "för evigt", så menar de "länge."
Som i "Jag har ätit kålsoppa för evigt."
- Fabriken stängde, Kalle. - Och det verkade vara för evigt.
Men en dag såg vi rök stiga från skorstenarna.
- Fabriken var igång igen! - Fick du jobbet tillbaka?
Nej. Det fick ingen.
- Men nån måste ju jobba där. - Tänk efter.
Har du nånsin sett nån gå in eller komma ut ur fabriken?
- Nej. Portarna står alltid stängda. - Just det.
- Vem sköter då alla maskiner? - Ingen vet.
- Har ingen frågat herr Wonka? - Han kommer aldrig ut längre.
Det enda som kommer ut är godiset, färdigpaketerat med adresslappar på.
Jag skulle ge allt för att komma in en gång till-
- och se vad det har blivit av hans fantastiska fabrik.
Men det kan du inte! Det kan ingen.
Det är och förblir ett mysterium.
Din lilla fabrik är det närmaste nån av oss nånsin kommer.
Kom, Kalle. Dags att låta de gamla sova.
- Godnatt, morfar Georg. - Godnatt, Kalle.
Godnatt, farfar Johan.
Godnatt, mormor Georgina.
Ingenting är omöjligt, Kalle.
- Godnatt! - Godnatt, gubben.
Och just den natten hade det omöjliga faktiskt börjat hända.
Till världens befolkning: Jag, Willy Wonka-
- har beslutat att låta fem barn besöka min fabrik.
Ett av dessa barn vinner ett specialpris-
- som överstiger allt ni kan drömma om.
Fem Gyllene biljetter har gömts i fem vanliga Wonkakakor.
Kakorna kan finnas i vilken butik som helst-
- i vilken stad och vilket land som helst.
Det vore väl nåt, Kalle?
Att öppna en chokladkaka och hitta en Gyllene biljett?
Ja... Men jag får bara choklad en gång om året, på min födelsedag.
- Det är ju nästa vecka. - Du har samma chans som alla andra.
Rappakalja! De som hittar biljetterna är de som kan äta choklad varje dag.
Kalle får bara en om året, han är chanslös.
Alla har en chans, Kalle.
Tro mig: Den som hittar första biljetten kommer att vara smällfet!
DÜSSELDORF, TYSKLAND
Jag åt en Wonkakaka, och plötsligt smakade det inte choklad...
...eller kokos, eller valnöt eller jordnötssmör...
...eller nougat, eller knäckflisor eller karamell...
...eller strössel...
Så jag tittade efter... och hittade Den gyllene biljetten!
- Hur firade du, August? - Jag åt mer godis.
Vi visste att August skulle hitta biljetten.
Han äter så mycket godis att något annat var helt otänkbart.
Visa biljetten!
- En fetknopp, som sagt. - Vilken hemsk pojke.
Bara fyra kvar...
Nu när en är hittad, lär folk verkligen bli som galna.
Erika? Kan du bokstavera det?
E-R-l-K-A. Erika Salt.
Så fort hon sa att hon måste få en biljett-
- började jag köpa upp alla Wonkakakor jag kom över. Hundratusentals.
Jag är i nötbranschen, och jag sa till mina arbetare:
Från och med nu slutar ni skala nötter och börjar skala chokladkakor.
Inga resultat på tre dagar.
Erika blev mer och mer upprörd.
Var är min Gyllene biljett? Jag vill ha den!
Det var fruktansvärt att se henne så olycklig.
Jag lovade att jag ge henne vad hon ville ha.
Och till sist hittade jag en biljett.
Pappa, jag vill ha en till ponny.
Hon är ännu värre än fetknoppen.
Orättvist. Hon hittade ju inte ens biljetten själv.
Strunt i det. Han skämmer bort henne.
Det är aldrig bra att skämma bort ett barn på det viset.
Kalle...
Mamma och jag tänkte att du kanske ville ha din födelsedagspresent nu.
Varsågod.
WONKAS FLUFFIGA DRÖMKOLASKUM
- Jag kanske ska vänta tills i morgon. - Så tusan heller.
Vi är 381 år sammanlagt. Vi väntar inte.
Du får inte bli för besviken om du inte hittar...
Vad som än händer får du ju godiset.
Jaha... Det var det.
- Vi delar på den. - Nej. Inte din födelsedagspresent.
Det är min chokladkaka, så det får jag bestämma.
Då ska vi se vem som hittade den.
"Den tredje biljetten hittades av Violetta Fagervy."
Detta är bara några av min Violettas 263 pokaler.
Jag föredrar tuggummi, men biljetterna fick mig att byta till choklad.
Hon är så ambitiös, jag vet inte varifrån det kommer.
Jag är juniorvärldsmästare i tuggning. Ser ni tuggummit här?
Jag har jobbat på det i tre månader. Det är rekord.
Jag har också mina utmärkelser. Mest drillstav...
Det står att ett av barnen ska få ett specialpris.
Jag struntar i vilka de andra är. Det där priset ska jag vinna.
- Berätta varför. - För att jag är en vinnare.
- Vilken vidrig flicka... - Ohygglig.
Du vet inte vad vi talar om.
Trollsländor?
Den fjärde biljetten är upphittad-
- av en pojke vid namn Micke Tevén.
Jag kollade bara tillverkningsdatumen, beräknade väderleksdata-
- och derivatan av Nikkei-indexet. Ett pucko skulle lista ut det.
Jag vet knappt vad han pratar om. Ungar nuförtiden, med all teknologi...
Dö! Dö! Dö!
De förblir inte barn så länge.
- Jag köpte bara en chokladkaka. - Hur smakade den?
Vet inte. Jag avskyr choklad.
Bra att du ska till en chokladfabrik då, otacksamma lilla...
Och vem ska hitta den sista gyllene...
Pappa? Varför är inte du på jobbet?
Tandkrämsfabriken har gett mig lite ledigt.
- Som semester? - Ja, nåt ditåt.
Men det var ingen semester.
Den ökande godisförsäljningen hade lett till mer karies.
Det ledde till ökad tandkrämsförsäljning.
Fabriken beslutade sig för att modernisera verksamheten-
- och därmed försvann herr Spanns jobb.
- Det var ju knapert som det var. - Du hittar ett nytt jobb.
Tills dess får jag väl spä ut soppan ännu mer.
Oroa dig inte. Lyckan vänder snart.
Jag vet det.
Kalle...!
Min hemliga skatt.
Du och jag ska göra ett till försök att hitta den sista biljetten.
Vill du verkligen lägga pengar på det?
Det är klart att jag vill. Här.
Spring till närmsta affär och köp den första kakan du ser.
Kom tillbaka på en gång, så öppnar vi den tillsammans.
Han är en sån fin pojke.
Så fin...
Farfar?
- Du somnade. - Har du den?
- Vilken sida börjar vi med? - Vi gör det snabbt, som ett plåster.
Såg du att en rysk unge fick sista biljetten?
Ja, det stod i tidningen i morse.
En Wonkas Fluffiga Drömkolaskum, tack.
RYSKA BILJETTEN FALSK
- Vilket sätt... - Ja, tänk att förfalska en biljett.
Det är en Gyllene biljett...
Du har hittat Wonkas sista biljett!
I min affär!
Jag köper den av dig. 50 dollar och en cykel.
Är du galen? Jag ger 500 dollar. - Vad sägs om det, unge man?
Det räcker! Lämna honom ifred.
Ge inte bort biljetten till någon. Spring hem med en gång.
Tack!
Mamma! Pappa!
Jag har hittat den sista Gyllene biljetten!
Jippi!
Läs högt, så vi får höra vad det står.
"Hälsningar till dig, lycklige upphittare, från Willy Wonka."
"Jag ger dig ett varmt handslag, och bjuder in dig till min fabrik" -
- "där du blir min gäst i en hel dag."
"Jag, Willy Wonka, kommer själv att visa runt dig i fabriken."
"På hemfärden kommer du att eskorteras av stora lastbilar" -
- " som ska vara fyllda med all choklad du nånsin kan äta!"
"En av er får ett pris som överstiger allt ni kan drömma om."
"Här är instruktionerna:"
"Den första februari ska du komma till fabriken 10.00."
"Ta med en familjemedlem som kan se efter dig. - Willy Wonka."
Den första februari. Det är ju i morgon!
Då har vi bråttom. Tvätta och kamma dig, borsta tänderna, snyt dig...
- Och borsta bort leran från brallorna! - Lugn...
Vi måste bestämma vem som ska följa med Kalle.
Det gör jag! Lita på mig.
Du då, käraste?
Farfar Johan verkar ju veta mer om saken.
Om han känner sig frisk nog.
Nej. Vi går inte dit.
En kvinna erbjöd mig 500 dollar. Vi kan säkert få ännu mer.
Vi behöver pengarna mer än chokladen.
Unge man... Kom hit.
Pengar finns det gott om. De trycker nya varje dag.
Men den här biljetten...
Såna finns det bara fem i hela världen, och fler blir det inte.
Bara en fårskalle skulle byta den mot nåt så vanligt som pengar.
- Är du en fårskalle? - Nej.
Borsta bort leran från brallorna, då! Du har en fabrik att besöka.
- Jag vill gå in, pappa. - Klockan är 09.59.
Få tiden att gå snabbare.
- Tror du att han känner igen dig? - Svårt att säga, det var åratal sen.
Blicken på belöningen, Violetta...
Stig på.
Kom fram.
Stäng portarna.
Kära besökare, det är ett nöje att bjuda in er till min enkla fabrik.
Och vem är jag?
Tja...
Willy Wonka, Willy Wonka Är en man som gör choklad
Willy Wonka, Willy Wonka Får vi höra ett hurra?
En blygsam, klok och duktig man Säg hur kan han förmå det?
Han är så rysligt generös Det är knappt man kan förstå det
Willy Wonka, Willy Wonka Det är honom ni ska träffa snart
Willy Wonka, Willy Wonka Han är skicklig och otroligt smart
Han är magisk och spektakulär Ja, bäst av alla i vår värld
Willy Wonka kommer här!
Helt makalöst!
Det blev lite tamt i mitten, men finalen... Wow!
- Vem är du? - Det är Willy Wonka.
"Godmorgon, Stjärnglans. Din värld hälsar dig."
"Kära gäster. Välkomna."
"Välkomna till fabriken. Jag ger er ett varmt handslag."
"Mitt namn är Willy Wonka."
- Borde du inte sitta däruppe, då? - Då hade jag ju missat föreställningen.
Jag vet inte om ni minns mig, herr Wonka.
Jag har arbetat på er fabrik.
Var du en usel spion som försökte stjäla mitt livsverk-
- och sälja det till de där härmaporna?
- Nej, sir. - Underbart. Välkommen tillbaka.
Då sätter vi fart, barn.
- Vill du inte veta vad vi heter? - Vad skulle det tjäna till?
Rappa på! Mycket att se.
Släng kläderna var som helst.
Det är verkligen varmt här.
Ja, jag håller det varmt.
Mina arbetare är vana vid ett varmt klimat.
- Vilka är era arbetare? - I sinom tid...
Jag heter Violetta Fagervy.
- Det struntar jag i. - Jag blir den som vinner priset.
Tja, självförtroende är ju viktigt...
Jag heter Erika Salt. Trevligt att träffa er.
Salt? Ja, söt är du ju då rakt inte.
Jag heter August Glupsk och älskar choklad.
Det märks. Jag med. Tänk att vi har så mycket gemensamt.
Och du är Micke Tevén...
Den lilla jäkeln som knäckte systemet.
Och du... Ja, du är väl bara glad att vara här.
Och resten av er måste väl vara era...
- Föräldrar? - Just det. Mammor och pappor.
Pappa...?
Pappsen?
Jaha, då går vi vidare.
Är det bara jag som tycker att Wonka verkar ha några skruvar lösa?
Jag är ledsen, men jag talar inte amerikanska.
Vill du ha lite choklad? Då borde du ha tagit med dig!
- Ska vi vara vänner? - Bästa vänner.
Det här är ett viktigt rum.
- Varför är dörren så liten, då? - För att chokladsmaken ska hållas kvar.
Var försiktiga nu, kära barn.
Tappa inte huvudet. Bli inte för upphetsade.
Håll er bara helt lugna.
- Så vackert... - Förlåt?
Jo, visst är det vackert.
Varenda droppe i floden är smält choklad av högsta kvalitet.
Vattenfallet är viktigt, det blandar chokladen.
Vispar till den, gör den fluffig.
Förresten finns det ingen annan fabrik som blandar chokladen i vattenfall.
Och det kan ni skriva upp.
Gott folk!
De där rören suger upp chokladen...
...och fraktar den över hela fabriken, tiotusentals liter i timmen.
Gillar ni ängen? Smaka lite av gräset.
Smaka ett strå. De är så läckra, och verkligen ursnygga.
- Kan man äta gräset? - Självklart!
Man kan äta allt här, till och med mig.
Men det kallas kannibalism-
- och betraktas med misstro i de flesta kulturer.
Ha det så kul.
Kila iväg.
Men du...!
Snälla...
Han sa ju att jag skulle ha det kul.
Varför börjar du inte med en ny bit?
Då vore jag ingen mästare, utan en nolla som du.
Pappa, titta där borta!
Vad är det? Det är en liten människa!
Borta vid vattenfallet.
- De är två stycken. - De är fler än så.
- Var kommer de ifrån? - Vilka är de?
- Är de riktiga? - Det är klart. De är oompa-loompier.
- Importerade direkt från Loompaland. - Nån sån plats finns inte.
Jag undervisar i geografi på högstadiet, och...
Då vet du allt om landet och hur hemskt där är...
Hela landet är en tät djungel, full av världens farligaste djur.
Hornvaggare och slugghullingar, och såna hemska frustsläggare...
Jag åkte dit i jakten på nya, exotiska smaker.
I stället fann jag oompa-loompierna.
De bodde i trädhus för att undkomma bestarna på marken.
De åt inget annat än gröna larver, som smakade vedervärdigt.
De sökte saker att blanda dem med för att de skulle smaka bättre.
Röda skalbaggar, bong-bongträdets bark - alltsammans vidrigt.
Men inte fullt så vidrigt som larverna.
Mer än något längtade de efter kakaobönor.
En oompa-loompier var glad om han hittade tre-fyra om året.
De tänkte bara på kakaobönor.
Kakaobönor är vad choklad görs av, så jag sa till hövdingen:
Kom och bo i min fabrik.
Då får ni alla kakaobönor ni orkar!
Jag kan betala lönerna i kakaobönor om ni vill!
De är underbara arbetare.
Men jag varnar er: De är fulla av hyss och skämtar alltid.
August, mein Schatz. Så där gör man inte!
Hördu! Mänskliga händer får inte röra chokladen.
Han drunknar!
Han kan inte simma! Rädda honom!
August! Nej!
Se upp, August!
Där åker han.
- Ring brandkåren! - Tänk att röret är stort nog...
- Det är det inte. Han saktar ner. - Han kommer att fastna.
Nu gjorde han det.
Han har pluggat igen röret.
Titta, oompa-loompierna!
Håll er borta, era små knäppisar!
Vad gör de?
De stämmer upp till sång! Det var länge sen de fick ny publik.
August Glupsk, en väldig kropp En stor och girig puckopropp
August Glupsk har dålig stil Så gniden, stygg och infantil
Vi sa: "Nu vet vi vad vi gör vi suger upp 'en i vårt rör. "
- Men lugn nu, barn, det här går grant - Vår August klarar sig galant
Vår August klarar sig galant
- Men nu förändras hans fysik - Han kommer inte bli sig lik
- Sakta hjulen snurrar runt - Och kuggar rensar skräp och strunt
Han får ligga kvar en liten stund
Tills vi vet att han är helt sund
När han kommer ut, då blir du stum
Ett stort mirakel har ägt rum
Ja, usle August kommer sen
Att gillas utav var och en
För vem som helst blir lycklig bums Av härligt gräddig kola... mums!
Bravo! Utmärkt! - Visst är de härliga?
- Det verkar lite inövat... - Som om de visste på förhand.
Pladder!
Var är min son? Vart leder röret?
Det råkar leda till det rum-
- där jag tillverkar läcker chokladöverdragen jordgubbskola!
Då blir det ju jordgubbskola av honom! Han kommer att säljas per hekto!
Det tillåter jag aldrig. Det skulle smaka förfärligt.
"Augustsmakande chokladdoppad Glupsk." Blä! Det skulle ingen köpa.
Ta fru Glupsk till kolarummet och hjälp henne hitta sin son.
Ta en lång stör och peta runt i chokladblandaren.
Herr Wonka...?
Hur kunde Augusts namn redan finnas i sången?
Improvisation klarar alla av.
- Du där... Säg vad som helst. - Tuggummi.
Tuggummi är inte gott Smakar mest som gammalt spott
- Samma sak. - Nej, det är det inte.
Sluta mumla, jag förstår inte ett ord av vad du säger.
Då går vi vidare.
- Skämtade oompa-loompierna verkligen? - Visst, pojken mår säkert fint.
- Vad flinar de åt? - Det är nog alla kakaobönor.
Visste ni att choklad innehåller ett ämne-
- som utlöser endorfiner, som gör att man känner sig kär.
Det menar ni inte...?
Alle man ombord!
Framåt!
Smaka det här, det gör dig gott. Du ser ju utsvulten ut.
- Det är jättegott! - Det är vattenfallets förtjänst.
Vattenfallet är viktigt. Det blandar chokladen och gör den fluffig.
- Ingen annan fabrik i hela världen... - Det har du redan sagt.
- Är ni inte lite väl korta, allihop? - Vi är ju barn.
- Ingen ursäkt. Jag var aldrig så kort. - Jo, en gång.
Nähä. Vet du varför? Jag minns att jag satte en hatt på huvudet.
Det skulle aldrig gå med dina korta armar.
- Minns du ens din barndom? - Om jag gör!
Eller...?
Willy Wonka hade faktiskt inte tänkt på sin barndom på åratal.
Bus eller godis!
Vilka har vi här då...? Ruthie, Veronica, Terrance.
Och vem är under lakanet?
Lille Willy Wonka...
Willy Wonka var son till stadens mest berömde tandläkare, Wilbur Wonka.
WILBUR WONKA LEG. TANDLÄKARE
Då ska vi se hur illa ställt det är.
Karameller... De skulle ju fastna i tandställningen.
Klubbor. Såna kallar vi "karies på pinne".
Och så all denna...
...choklad.
Jag läste i en viktig läkartidning härom veckan-
- att vissa barn är allergiska mot choklad.
Det gör att näsan kliar på dem.
Jag kanske inte är allergisk, jag kan prova en bit.
Jaha du... Men varför ta risken?
Herr Wonka? Vi är på väg in i en tunnel!
Visst ja... Full fart framåt.
- Hur ser de vart de ska? - Det gör de inte.
Man vet aldrig vart de ska. - På med lyktorna!
Vi åker förbi några väldigt viktiga rum här.
KAFFEGRÄDDE
HÅRKRÄM
- Vad har ni hårkräm till? - Det bevarar fukten.
- Slagen grädde. - Just det!
Det är ju knäppt!
Det bästa sättet att slå grädde är med en riktig piska.
Det vet alla.
Stanna båten! Jag ska visa er en sak.
UPPFINNARRUM
Det här är fabrikens viktigaste rum.
Ha det så kul, allihop. Men rör ingenting.
Vad är det här?
Jag ska visa.
De kallas "eviga gomstudsare" - för barn som har låg veckopeng.
Man kan suga på den ett år utan att den blir mindre!
- Som tuggummi. - Nej, det tuggar man ju.
Tuggar du på en sån här, knäcker du varenda tand.
Men de smakar förträffligt!
Det här är hårkola.
Sätt i dig en sån rackare, och efter en halvtimme-
- börjar det växa helt nytt hår på knoppen.
- Och mustasch och skägg! - Vem vill ha skägg?
Beatniks, till exempel. Folksångare och knuttar.
Såna hippa, fräna, dödscoola och störsköna spejare.
"Under kontroll, lirarn. Är du med?"
"Silar du klyket? Tänkte väl det. Hit med kardan, broder."
Tyvärr är receptet inte färdigt. En oompa-loompier prövade i går...
Hur står det till i dag?
Du ser kry ut!
Kolla här!
- Var det allt? - Vet du ens vad det är?
- Ett tuggummi. - Just det.
Det mest häpnadsväckande tuggummit i hela universum! Vet ni varför?
Det är en trerättersmiddag i sig själv!
Vad ska det tjäna till?
"Det blir slutet på all matlagning. Ett enda av Wonkas tuggummin" -
- " är allt som behövs till frukost, lunch och middag."
"Detta tuggummi smakar tomatsoppa, rostbiff och blåbärspaj."
- Det låter underbart! - Det låter knäppt.
Det låter som ett tuggummi i min smak.
Du ska nog låta bli. Det finns ett par saker...
Jag är världsmästare i tuggning, jag är inte rädd.
- Hur smakar det, min skatt? - Härligt! Jag känner tomatsoppan!
- Ja. Spotta ut det. - Unga dam, du ska nog...
Smaken ändras! Rostbiff och bakpotatis med krispigt skal och smör!
Min dotter blir först i världen med att äta en tuggummimåltid.
- Jag är lite bekymrad över... - Blåbärspaj!
...den biten. - Vad händer med hennes näsa?
Den börjar bli blå.
- Din näsa har blivit lila! - Vad menar du?
Violetta, du blir violett! - Vad är det som händer?
Jag sa ju att det finns problem. Det blir lite lustigt vid efterrätten.
Det är blåbärspajen... Jag är hemskt ledsen.
Mamma? Vad är det som händer?
Hon sväller upp!
Som ett blåbär.
20 oompa-loompier har prövat, och alla har blivit som blåbär. Det är konstigt!
Hur ska hon kunna tävla som ett blåbär?
Du kan ju visa upp henne på nöjesfält.
Här är en sång som är helt ny Om Violetta Fagervy
En läskig tjej från stora stan
Hon tuggar, tuggar, tuggar, tuggar, tuggar, tuggar hela dan
Tuggar, tuggar hela dan Tuggar, tuggar hela dan
Till slut har fejset ändrat form Munnen blir snart helt enorm
- Och hakan den blir inte fin - Större än en violin
Tuggar, tuggar hela dan Tuggar, tuggar hela dan
Hon tuggar jämt, varenda stund Och käken blir så stark och rund
- Till sist, med ett gigantiskt tugg - Klipps tungan av, ett rysligt hugg!
- Vi vill att hon ska hållas kry - Vi räddar fröken Fagervy
Herr Wonka!
Rulla fröken Fagervy till båten.
Ta henne till Saftningsrummet på en gång.
"Saftningsrummet"? Vad händer där?
De klämmer henne som en liten finne.
Vi måste pressa saften ur henne omedelbart.
Hjälp, mamma!
Kom, vi rullar vidare.
Utan båten måste vi dubbla farten, det finns för mycket att se.
- Herr Wonka? Varför släppte ni in oss? - För att ni skulle få se fabriken.
- Men varför nu, och varför bara fem? - Och vem får specialpriset?
Det bästa priset är en surpris.
- Blir Violetta ett blåbär för alltid? - Nej. Kanske. Vet inte.
Så går det när man tuggar jämt.
- Varför göra tuggummi om du hatar det? - Jag börjar bli less på ditt mumlande.
Minns ni första gången ni åt godis?
Nej.
Men Willy Wonka mindes faktiskt första gången han åt godis.
NÖTIG KONSISTENS FYLLIG EFTERSMAK
Ursäkta, jag fick en flashback.
Jag förstår.
Händer det ofta?
Allt oftare, i dag.
NÖTSORTERING
Det här rummet vet jag allt om. Jag är själv i nötbranschen.
Sorterar ni med en Havermax 4000?
Nej. Vad du är konstig...!
- Ekorrar! - Just det.
De är dresserade att skala nötter.
- Varför inte använda oompa-loompier? - Ekorrar får nästan jämt ut hela nöten.
De knackar på nötterna för att se att de är bra. Titta!
Den där har hittat en dålig nöt.
Pappa, jag vill ha en ekorre. Skaffa en.
Du har ju så många fina husdjur.
Jag har bara en ponny, två hundar, fyra katter, sex kaniner, två undulater-
- tre kanariefåglar, en papegoja, en sköldpadda och en fånig hamster!
Jaja, jag skaffar en ekorre så snart jag kan.
Jag vill ha en dresserad ekorre!
Nåväl...
Herr Wonka, vad tar ni för en av era ekorrar? Säg ett pris.
De är inte till salu. Hon kan inte få nån.
Pappa!
"Förlåt, min skatt. Herr Wonka är oresonlig."
Om du inte skaffar en, gör jag det själv.
Erika!
Lilla flicka...?
Kom tillbaka omedelbart!
Rör inte deras nötter, de blir som galna!
Jag tar dig!
Vi letar rätt på nyckeln...
Inte den.
Nix!
Här är den... inte alls.
Jag vill att de ska sluta!
- Vad gör de? - Kollar om hon är en dålig nöt.
Kära nån, hon var visst en dålig nöt ändå.
- Vart för de henne? - Till soprännan.
- Vart leder den? - Till förbränningsugnen.
- Men den är bara igång på tisdagar. - Det är tisdag i dag.
Chansen finns ju att de inte har slagit på den.
Hon kan sitta fast högst upp i rännan.
I så fall kan du dra upp henne.
Erika Salt har i en hast Försvunnit i ett sopnedkast
Hon hittar nog på vägen ut Helt andra vänner än förut
Helt andra vänner än förut
Se där, från kökets dunkla vrår En flundra som var färsk i går
Ett ostron som har smakat bra En stek som ingen ville ha
Och härsket smör och rutten frukt Alltsammans med en gräslig lukt
Helt andra vänner än förut Det hittar hon på vägen ut
En bortskämd flicka, stygg och vrång Får allt hon ber om, varje gång
Hur sjönk hon till så låg nivå?
- Nån bär ju skulden - Vilka då?
De skyldiga - ett sorgligt svar Är hennes mor och käre far
På det viset? Utmärkt!
Förbränningsugnen är trasig, så de landar i tre veckors ruttna sopor.
- Det var goda nyheter. - Jo...
Ja, vi tuffar väl på...
Att jag inte tänkte på det... Hissen är det bästa sättet att ta sig runt.
- Så många våningar kan det inte vara. - Hur vet du det, smartskaft?
Det här är förresten ingen vanlig hiss.
Den går på tvären, längden, sniskan, alla håll ni kan tänka er!
Tryck på en knapp, och vips!
Titta där!
Välkomna till Kolaberget.
Det här rummet talar jag helst inte om.
Här är marionettsjukhuset...
Tämligen nybyggt.
Administrationsavdelningen.
Hej, Doris!
Varför är allt här poänglöst?
Godis måste inte ha nån poäng.
Det är korkat! Godis är slöseri med tid!
Min son ska inte bli nån chokladtillverkare!
Då rymmer jag! Till Schweiz! Till Bayern!
Världens godishuvudstäder!
Jag är inte här när du återvänder.
Ledsen, grabben - vi stänger för i dag.
VÄRLDENS FLAGGOR
Jag vill välja rum.
Varsågod...
TV-RUMMET
Sätt på de här, och ta absolut inte av dem.
Ljuset kan bränna sönder ögonen på er. Och det vill vi väl inte?
I det här rummet testar vi min senaste uppfinning: Tv-choklad.
En dag slog det mig:
Om televisionen kan bryta ner ett foto till miljoner småbitar-
- sända dem genom luften och bygga upp dem igen-
- borde det funka med choklad också.
Varför inte sända en riktig chokladkaka genom tv: N, klar att ätas?
Jag tänker inte luska vidare i det.
- Det låter omöjligt. - Det är det också.
Du fattar ingenting om vetenskap.
För det första är det skillnad på vågor och partiklar.
Och för att omvandla energi till materia krävs nio atombombers kraft!
Mumlare!
Jag begriper faktiskt inte ett ord du säger.
Jag ska nu sända en chokladkaka tvärs över rummet via television!
Bär in chokladen!
Den måste vara stor. Man kan ju filma en normalstor man-
- som ser liten ut på tv. Samma grundprincip.
- Den är borta...! - Som jag sa.
Chokladkakan flyger nu ovanför oss, i en miljon små bitar.
Titta på skärmen.
Här kommer den.
- Ta den. - Det är ju bara en tv-bild.
Räddhare. - Ta den du.
Sträck ut handen och ta den.
Kors i taket!
Ät den, den är delikat.
Det är samma chokladkaka, bara lite mindre.
- Den är jättegod. - Det är otroligt!
Tänk er att ni sitter hemma framför tv:n.
Så blir det reklam, och en röst säger:
"Wonkas choklad är godast i hela världen."
"Tror du oss inte, så smaka själv."
Och så sträcker man fram handen och tar den! Vad sägs?
Kan man sända andra saker? Som frukostflingor?
Vet du vad frukostflingor görs av? Sånt där korvigt mojs från pennvässare.
- Men kan du sända det om du vill? - Självklart.
- Människor då? - Hurså? De är ju jätteäckliga!
Du har ju uppfunnit en teleportör!
Tidernas viktigaste uppfinning, och du tänker bara på choklad.
Lugn, Micke. Han vet nog vad han talar om.
Nej, det vet han inte! Han är inget geni, han är en idiot!
Men det är inte jag.
Lille gosse...
Tryck inte på min knapp.
- Han är borta. - Vi går och tittar på tv:n.
- Hoppas alla delar hittar fram. - Vad menar ni?
Ibland är det bara hälften som kommer ända fram.
Vilken hälft av din son gillar du mest?
Vad är det för en fråga?!
Var inte så bitsk, jag bara undrade.
Försök med alla kanaler, jag börjar bli ängslig.
Där är han!
Det finns en viktig sak Som vi lärt oss här
En viktig sak vi lärt oss här I fråga om små barn - det är:
Låt dem inte bara glo På tv hela dan
Den gör en bara slö och lat En idiotisk apparat
- Den släpper ingen tanke fri - Tar kål på barnens fantasi
- Den skapar kaos i barnets själ - Och slår en massa tid ihjäl
Man tappar greppet efter hand om sagans värld, om sagans land
Och hjärnan mjuknar mer och mer Tankarna blir upp och ner
Man tänker inget, bara ser
Och dumme lille Micke T Vi undrar vad som nu ska ske
Men vi får vänta, vi får se
Vi undrar vad som nu ska ske Men vi får vänta, vi får se
Om han kan göras stor igen Och går det ej... är skulden hans.
- Usch! Fånga honom. - Hjälp!
Tack och lov, han är helt oskadd.
"Oskadd"? Vad talar ni om?
- Skicka tillbaka mig andra vägen. - Det finns ingen andra väg.
Det är television, inte telefoni.
- Och vad tänker ni göra åt saken? - Vet inte.
Men unga pojkar är helt galet töjbara.
- Vi sätter honom i kolasträckaren. - Kolasträckaren?!
Det var faktiskt min idé.
Oj, vad smal han ska bli.
Kolasträckaren...
Ta herr Tevén och hans...
...lille pojke till Kolasträckaren. Sträck ut honom.
Då fortsätter vi rundturen.
Vi har mycket kvar att se. Hur många barn finns kvar?
Kalle är den ende som är kvar.
- Är det bara du kvar? - Ja.
Vad hände med de andra?
Men det innebär ju att du har vunnit! Mina varmaste gratulationer!
Det är ju underbart! Jag kände det faktiskt på mig.
Vi får inte släpa benen efter oss, det är mycket vi ska hinna med.
Bra att vi har glashissen som skyndar på...
...skyndar på turen.
UPP OCH UT
- "Upp och ut"? Vad är det för rum? - Håll i er.
Kära nån... Det måste gå fortare, annars bryter vi aldrig igenom.
Jag har längtat så efter att trycka på den knappen. Upp och ut!
Menar ni verkligen... Den är ju av glas! Den går i tusen bitar!
- Snälla August, ät inte dina fingrar. - Jag smakar ju så gott.
- Titta vad smidig jag har blivit! - Ja, men du är ju blå.
Jag vill ha en flygande glashiss, pappa.
Det enda du får i dag är ett bad.
Men jag vill!
- Var bor ni? - Därborta, i det där lilla huset.
- När tror du de kommer tillbaka? - Svårt att säga.
Det var visst nån som knackade.
Hej, mamma!
Vi är tillbaka!
- Här är Willy Wonka. Han skjutsade oss. - Jag märker det.
Ni måste vara pojkens...
- Föräldrar? - Ja, det.
Han säger att Kalle har vunnit nånting.
Inte bara "nånting". Det mesta nånting som nånting nånsin varit!
Jag tänker ge pojken hela min fabrik.
- Ni måste skämta. - Nej, det är sant.
Nyligen fick jag min halvårliga klippning-
- och jag fick en märklig uppenbarelse.
I detta enda grå hårstrå såg jag mitt livsverk avspeglat.
Min fabrik, mina kära oompa-loompier...
Vem skulle se efter dem när jag är borta? Jag insåg:
Jag måste hitta en efterträdare.
Och det gjorde jag, Kalle. Det är du!
Så det var därför ni skickade ut biljetterna?
Jag bjöd in fem barn, och det minst usla skulle vinna.
Vad sägs? Är du beredd att lämna detta och bo med mig i fabriken?
Självklart. Det går väl bra att min familj följer med?
Givetvis inte, kära gosse.
Man driver inte fabrik med en familj hängande över sig som en död gås.
- Ta inte illa upp. - Nejdå. Drummel.
En chokladtillverkare måste vara obunden, följa sina drömmar.
Se på mig! Ingen familj, och jag har gjort succé.
Så om jag följer med dig får jag inte se min familj igen?
Just det. Betrakta det som en bonus.
Då följer jag inte med. Jag skulle aldrig byta bort min familj.
Inte för all choklad i världen.
Jag förstår...
Vad konstigt.
Det finns ju andra godissorter också.
Jag är ledsen, herr Wonka. Jag stannar.
Det var oväntat och...
...konstigt.
Jaha, i så fall...
Adjö då.
Säkert att du inte ångrar dig?
Jag är säker.
Okej. Hejdå.
Saker och ting kommer att bli bättre!
Och för en gångs skull visste mormor Georgina vad hon talade om.
Morgonen därpå hjälpte Kalle sina föräldrar att laga taket.
Farfar Johan var uppe hela dagen, inte det minsta trött.
Kalles pappa fick ett bättre jobb på tandkrämsfabriken-
- som reparatör av maskinen som ersatt honom.
Familjen Spann hade aldrig haft det bättre.
Detsamma kunde inte sägas om Willy Wonka.
Jag kan inte sätta fingret på det.
Jag har alltid varit säker på godis, men nu är jag inte säker alls.
Jag vet inte vilka idéer jag ska prova, jag ifrågasätter mig själv.
Jag har alltid gjort det godis jag känner för, och...
Där har vi felet, va? Jag gör det godis jag känner för-
- men jag känner mig usel, så godiset blir uselt.
Du är bra!
- Synd för chokladkillen. Wendell...? - Willy Wonka.
Det står att hans nya godis inte säljer.
- Men han förtjänar det säkert. - Ja.
Jaså? Har du träffat honom?
Ja. Först var han toppen, men han var inte så snäll ändå.
- Och så har han konstig frisyr. - Nähä!
- Varför är du här? - Jag mår inte så bra.
- Vad gör dig glad när du är ledsen? - Min familj.
Vad har du emot min familj?
Det är inte bara din, det är tanken på...
De ska alltid bestämma, och det skapar inte en kreativ atmosfär.
De gör det för att de älskar en.
- Tror du mig inte, så fråga själv. - Fråga vem då?
Min far? Aldrig.
- Inte själv, i alla fall. - Vill du att jag ska följa med?
Vilken bra idé!
Och jag har faktiskt ett fordon...
Jag måste hålla koll på var jag parkerar.
Det är nog fel hus.
- Har du beställt tid? - Nej. Men för honom är det hög tid.
Gapa.
Då ska vi se hur illa ställt det är.
VÄRLDENS STÖRSTA GODISFABRIK ÖPPNAD
Milde tid... Jag har inte sett såna bikuspider sen...
Willy?
Hej, pappa.
Alla dessa år...
...och du har inte använt tandtråd.
Inte en enda gång.
Denna dag upprepade Willy Wonka sitt erbjudande till Kalle.
Han accepterade, på ett villkor.
- Förlåt att vi är sena. Brainstorming. - Tyckte väl att det åskade.
- Stannar du på middag, Willy? - Gärna det!
Jag gör rum för en till.
Du luktar jordnötter.
- Jag älskar jordnötter! - Tackar.
Du luktar gammal människa och tvål.
Jag gillar det.
Inga armbågar på bordet.
- Vad tror du om hallondrakar? - Med lakritssnören!
- Inget jobb vid middagsbordet. - Förlåt, mamma.
Bra idé, i alla fall.
I slutändan fick Kalle Spann en chokladfabrik.
Men Willy Wonka fick nånting ännu bättre.
En familj.
Och en sak var fullkomligt säker:
Livet hade aldrig varit ljuvare.