Колись був спосіб Повернутися додому
Чи світять зорі цієї ночі?
Колись була дорога, Яка вела додому
У мене є лише очі
Спи, красунечко, не плач
Для тебе
Я заспіваю колискову
З піснею у серці
Веселі ніжки
Тож скажи мені
Скажи щось хороше
Скажи, що кохаєш мене
Скажи мені, крихітко
Скажи щось хороше
Тільки ти
Як можна знати напевне?
Можеш покращити цей світ
Чи й справді є той єдиний?
Мені потрібна твоя любов
Пісень так багато, та так одиноко мені.
Де ж те кохання?
Тобі не треба бути красенем
Щоб завести мене
Мені потрібне лише твоє тіло
Привіт
- Від заходу до світанку - Ти може мене шукаєш?
Досвід тобі не потрібен
Візьми
-Щоб я пішла -Ці зламані крила
Просто дозволь мені все вирішити самій
Поговорімо про яйця, крихітко Поговорімо про тебе і про мене
Ти не повинен бути багатим
- Віддай мені усю любов - Щоб бути перлиною
Не треба бути крутим, щоб керувати моїм світом
Не існує жодної пісні, яка б підійшла мені краще
Мені лише потрібен твій—
Хлопці. Хлопці.
Дайте дівчині шанс.
Відколи мене покинула моя крихітка
Я знайшов нове місце для життя
У самому кінці Одинокої вулиці У готелі Розбитих Сердець
Я сказав: "Мені так одиноко, мала
Мені так одиноко
О, мені так одиноко"...
Що ледь не вмру
Не треба бути багатою, щоб бути моєю
Не треба бути крутою, щоб керувати моїм світом
Ти керуєш моїм світом
Ти - та сама пісня, яка підходить мені
Мені лише потрібен твій
- Надлишковий час - Надлишковий час
- І твій поцілунок - І твій поцілунок
Його батьки зустрілись, як усі.
Пісня породила любов...
... і любов породила яйце.
Мемфіс?
-Вийшло, милий? -Так. О, так.
Безпечно і тепло.
Тримай міцно, давай.
Ой, думаю, що щось поворушилось.
І як усі те роблять...
... матері пішли на полювання...
... а батьки залишились вдома висиджувати яйця.
Ти будеш в порядку, Тату?
Звичайно, мила. Ми чекатимемо на тебе, ось тут на Одинокій вулиці.
Я кохаю тебе все дужче і дужче, скажи, чому
Бувай.
Бувай, Норма Джін. Не хвилюйся багато.
Не хочу тебе відпускати
Я ніколи не можу сказати "прощавай"
Коли всі підуть...
... ми залишаємося!
Коли сонце затьмарюється...
... ми залишаємося!
Мені так одиноко Мені так одиноко-
Прислухайтесь до мудрості, брати! Ущільніть натовп!
Зігрійте ваші яйця!
Ущільніть натовп!
-Розділіть холод! -Розділіть холод.
Усі мусять по черзі затуляти інших від льодяного вітру...
... якщо ми хочемо пережити цю ніч.
Голосніше, браття!
Хвала Великому Гвіну...
... що наповнює наші серця піснями, а наші шлунки - рибою!
Не існує жодної пісні, яка б підійшла мені краще
Гадаю, крихітко, тепер би я потанцював.
Ні, ні, ні.
Існує мудрість, браття і сестри мої...
... яка височіє понад усім.
-Ніколи... -Гаразд.
-... щоб не сталося... -Нічого. Бачиш?
... не випускай яйце.
Ні, все добре. В порядку.
З-поміж тисяч отих, хто співав у цю довгу зимову ніч...
... Мемфіс співав найзавзятіше...
... про Землю, і про повернення сонця.
-У мене хлопець! -Гей, у мене дівчина!
-Який персик! -Який горішок!
-Йди до мене, сину. -Йди до батька, ось так.
Сину, я так тобою пишаюся.
Це напевно - гени, знаєте.
Мемфіс?
Усе в порядку?
Не знаю, нічого не чую.
-Порожнє? -Серденько.
-Можна мені? -Глорія.
Все добре, Моріс.
Іноді таке трапляється, Мемфіс.
Так.
Чекай, чуєш?
-Так. -Гей, я чую тебе, друже.
Ох, твій тато тут, все гаразд.
Ой, він в порядку, Моріс. Ой, ось і він!
Ось його маленька ніжка.
Ось друга ніжка.
Це вже інша справа.
Гей! Поверніться, пане Мамбл.
Глорія....
Вона, як хоче, так і може його назвати.
Ей, маленький Мамбл.
-Мамбл? Мамбл? -Ти в порядку?
Мороз. Холодно.
Ох, ти скоро звикнеш.
Давай. Йди до тата.
-Що це значить? -Колінця ще трохи слабкі.
-Він в порядку? -Не знаю.
Що ти робиш, хлопче?
Я щасливий, тато.
Що ти виробляєш ногами?
Вони також щасливі.
-Я б цього не робив на людях, сину. -Чому ні?
-Пінгвіни так не роблять, розумієш? -Так.
Так. Гей, йди-но сюди. Ховайся. Зігрійся собі.
Бережи дзьоба. Бережи дзьоба- Дзьоба!
Дзьоба.
Гаразд, гарний хлопець.
Так пізно. Де ж вони?
Моліться, браття, Великий Гвін нас випробовує у цю важку пору.
Чому, Ноа? Хіба ми провинились?
Отож, коли побачиш маму...
-Я стоятиму прямо. -Правильно.
Але як я знатиму, котра моя мама?
Ти впізнаєш.
У неї хода хитка, а коли говорить, то хихикає.
А коли вона співає, то серце радіє.
Гей, чекай. Я їх бачу!
Ти правий! Правий!
Дружини наші, гей!
Жінки наші, гей!
Дружини наші, гей!
Чекай, ні, Мамбл, назад. Ні. Повернись назад- Мамбл!
Мамбл! Мамбл!
Мамбл!
Мішель? Мішель?
-Роксана? -Мішель?
Альф?
-Моріс! -Мішель! Мішель!
Мамо!
Ой, вона така чудова.
Перепрошую. Пардон, пардон. Мамбл? Мамбл?
Ох, Мамбл.
-Мамо? -Мамбл!
Мамбл!
Мама? Мама?
-Мамбл, хлопче, де ти? -Мама!
Мемфіс?
Ой, мамо. Ох, мамо.
-Ой, мій. -Тато.
Де ж наша дитина?
Ну, сонце, я зараз його знайду.
-Ти його загубив? Мемфіс! -Все в порядку.
-Мама? Мама? -Залишайся тут!
-Йди до мами. -Ні, Мамбл.
Мама, мама.
Гей, що з його ногами?
Ох, то дрібниця. Він то переросте.
Мама!
Ой, Мемфіс, він пречудовий.
-Хіба не так? -Тільки поглянь на нього.
У мене щось для тебе є.
Відкрий рота.
Ой, я так люблю, коли вона це робить.
Ю, Я і м'який знак
Добрий ранок, клас.
Добрий ранок, пані Віола.
Отож.
Ми почнемо з найважливішого уроку у Вашому житті сьогодні...
... у Школі Пінгвінів.
Чи хтось знає, що то за урок?
Хтось? Хто-небудь?
Хто-небудь? Сеймур?
-Рибалка? -Ні.
Мамбл?
Не можна їсти жовтий сніг?
Ні, не це.
-Це - наша Пісня Серця, пані. -Дякую, Глорія. Чудово, так.
Без нашої Пісні Серця неможливо бути справжніми пінгвінами.
Неможливо.
Але, мої дорогі, я не можу вас цьому сама навчити.
Знаєте чому? Хто-небудь знає?
Ви не можете цього нас навчити...
... бо ми самі повинні віднайти цю пісню у наших серцях.
Молодець.
Це - голос із середини...
... правдивий і щирий.
Так. Дякую, Глорія. Пречудово, дякую.
Отож, давайте замремо на хвилину.
На момент, щоб віднайти цей голос.
-Знайшов! -Вибери мене!
-Один за одним. Так, Сеймур.
Не примушуй мене, бо я вже на краю
стараюсь не втратити голови.
Так, добре. Це насправді цікаво. Чудово.
Я готова. У мене також є.
Ой, я знаю, що у тебе є, Глорія.
Ніч підкрадається повільно
До сердець тих,
Хто вимагають більше, ніж треба
День приходить і викриває
Того пінгвіна,
Котрий накрав собі багато
Це усе поки у мене.
-Ой, так, чудово. Насправді. -Прекрасно.
Ну, Мамбл, оскільки ти так хочеш з нами поділитися.
Моя пісня типу про бум і:
Знову бум.
Ти таке відчув у серці?
-Тобі це подобається? -Боюся, що це не пісня.
-Ні? -Ні. Пісня- це як:
Ой, гаразд.
Хто це?
Це - вилупок Мемфіса і Норми Джін.
Жалюгідний скакун.
Це не смішно!
Ні. Зовсім ні.
Пінгвін без Пісні Серця - то не справжній пінгвін.
Здається, він мене оглушив.
За всі роки мого життя, я ніколи-
І у вас такі чудові голоси. Ну, то трохи дивно.
Чи щось надзвичайне сталося під час раннього розвитку?
Ні, усе в нормі. Нормальна інкубація.
-Так. -Хіба не так, сонце?
Так, зима була люта, може тому.
Так, так.
-Він вилупився трохи пізніше -Так, розумію. Так.
-Лише подумати, що він буде один... -Так, так.
... і ніколи не знайде справжню любов.
Ой, прошу, пані Віола, хіба не можна нічим зарадити?
Завжди можна спитати пані Астрахан.
Пані Астрахан?
Якщо хтось може зарадити, то тільки вона.
Не вмієш співати?
Не вмієш співати? Дурниці, золотко.
Кожен пінгвін має пісню.
Коли ми закінчимо...
... від твоєї пісні усім мурашки по шкірі побіжать.
Тепер, починаємо. Спершу, треба знайти почуття.
Щось щасливе, або сумне.
Може, самотнє.
Відчуваєш?
Добре. Тепер, дай йому вийти назовні.
Будь вільним, непримушеним.
Оце, що це?
Я просто вільний, невимушений.
Сонце, хочеш зустріти гарну дівчину?
Хочеш зробити яйце?
О так.
Тоді, співай! І без стрибань. Не рухайся.
Не рухайся!
Миготи, маленька зірка
Досить!
Годі. Йдемо назад.
Забудь про тіло. Заглянь собі у душу.
Відчуй відчуття. Велике почуття.
Таке велике, щоб заповнило усе тіло.
І вирвалось назовні, інакше вибухнеш.
-Тепер, відкрий свого дзьоба. -Давай.
Так, так. Голову догори, ось так.
Тепер... тепер....
Тепер
Горе! Катастрофа!
Мене ще ніколи невдача не спіткала.
Ніколи! Ніколи!
-Ну, це нібито гарно. -Але це не по-пінгвінськи, гаразд?
Може він просто трохи інший? Я люблю, коли хтось відрізняється.
Він ніякий не інакший. Звичайний імператорський пінгвін.
Гей, знаєте що? Я можу піти зі школи.
Я можу працювати. Нас троє.
Тепер, чоловіче, нікуди ти не підеш, доки не здобудеш гарної освіти.
Покажи-но їм свої співаючи м'язи, великі і сильні, ясно?
Спробую, тато.
Власне. "Тріумф" починається з "трі, " і закінчується з... ?
-"Умф. " -Вірно. Великий "умф. "
Я пішов рибалити.
Ох, Мамбл.
У те перше важке літо...
... коли його мама й тато працювали допізна...
... на великому шляху до моря...
... Мамбл знайшов собі місце подалі від несхвальних очей...
... де наш прикольний хлопчина міг бути собою.
Гей, що ти там робиш, плавник?
Нічого. А ти що робиш?
Нічого. Просто зайшов на обід.
Тут є їжа? Де?
Нога чи крило?
Ой, ні, ні. Не мене, я - пінгвін.
Точно так. Водяні птахи, як ви, їсте рибу.
Літаючі птахи, як я, їдять водяних птахів і рибу.
І останнім часом, риби мало.
-Отож... -Цього разу соковиті шматки мені.
-Я перший! -Гей, хочеш мій шматок?
Гей, гей, гей! Я думаю про свій обід.
Чекай! Дивись!
Так, дивно. Слухай. Хоча б раз, треба поводитись цивілізовано.
-Назад у колону- -Гей! Що то в тебе на нозі?
-Що? Оце маленьке? -Ой, ні. Не починай.
Закрийся! Маленький плавник задав мені розумне питання.
-Це питання заслуговує відповіді. -Ось так.
У мене два слова для тебе:
"Викрадення чужинцями. "
-І треба було питати. -Пожалій нас.
Тихо!
Тепер, маленький хлопчино, там щось є.
Істоти. Не такі, як ми.
Більші, лютіші, і кмітливіші.
-Спитай мене, як я знаю. -Ну?
Бо вони мене раз схопили, ось як.
Неймовірно.
Що значить "неймовірно?" Це - правда.
Я сидів собі на скелі, нікого не чіпав...
... коли раптом вони на мене.
Ці істоти - як великі бридкі пінгвіни.
Товсті пики з вилупленими очима...
... без пір'я, без дзьобів, і оті- Ті придатки.
Вони досліджували мене. Зв'язали. З голови до ніг.
Вони взяли оті гострі штуки і вставили їх в мене.
І тоді, затемнення.
Боже.
Я прокинувся і ота- Ота штука на мені.
Всі літаючі птахи сміються з мене, "Гей, як справи, жовта нога?"
Так принизливо.
А тоді що?
Так принизливо. Чого ще тобі треба?
Вони могли б тебе з'їсти.
Так. Так.
Гадаю, що моє жалке виття заціпило їх добре серце.
А я зможу волати до твого серця?
Гарна спроба, малюк, ні.
Ні. Ні. Ні!
Що ти тут робиш, плавнику?
Йди-но сюди.
Повертайся зараз-же.
Чудово. Ти його відпустив. Хіба не так?
То твоя дурня про викрадення.
-Гей, я - жертва. -Пожертвуй отим.
-Не змушуй кликати дядька Енджі. -Ох, добре.
Куди ти йдеш? Я ж жертва!
-Мені все одно, я - голодний! -Хочете знати сьогоднішнє меню?
Як щодо риби? Риби нема. Як щодо пінгвіна? Пінгвінів нема.
Що ж нам їсти?!
Є світ, де я можу жити
І розповісти свої секрети
У моїй кімнаті
Не зважаючи на бажання танцювати...
... малюк прогавив шкільні роки і плівся позаду в класі...
... наповнений мріями і фантазіями.
Зараз темно і я
Який чудовий світ простягається там, за білим льодом?
—Я не боятимусь
Може там десь є місце...
... де один маленький пінгвін без Пісні Серця...
... може знайти свій дім?
У моїй кімнаті
Тисячі поколінь перед тим...
... наші прабатьки відреклися від крил заради плавників.
Ви, випускники, йдете до моря перший раз...
... дякуючи нашим прабатькам за їх розумній вибір.
Ми живемо у непевний час.
Але могутність нашої пінгвінячої стародавньої мудрості...
... допоможе нам це перебороти.
-"І те де і те пе. " -Норма Джін.
Як він сміє казати, що мій малюк не закінчить школу?
Він нікого не кривдив.
-бути правдивим і ви завжди будете гідні зватися...
... сміливою нацією. Найвищого гатунку!
Океане, я йду до тебе!
Знаєш що? У нас буде наша власна маленька випускна церемонія.
-Насправді, мам? -Аякже.
-Найвищого гатунку! -Найвищого гатунку!
Тихіше.
-Тато. -Мемфіс.
-Наздожени їх, тигреня. -Дякую, мам.
-Цінуй кожну мить! -Ясно, ма!
- Незнайомець - Небезпека. -Звичайно, тату.
І оберігайся морських леопардів і китів-касаток.
Зарубай собі, Ноа.
Той хлопець - то зіпсоване яйце. Кажу, нічого доброго не вийде.
Хлопці!
Зачекайте!
Що ти думаєш?
-Ти перший. -Ні, ти перший.
Ні. Ні, ні.
Не штовхайтесь!
-Що це? -То якийсь пух.
Бачиш кров?
На що чекаєте?
Гей, Глорія!
Глорія, я обожнюю тебе, хочу тебе.
Глорія.
-Мамбл? -Глорія.
Вибач. Я не хотів...
Розступіться, дайте пройти!
Глорія? Усе своє життя, я хотів тобі сказати, що ти як-
-Риба. -Так. Риба.
Ні. Риба!
Риба!
Ой, це моя.
-Як паршиво. -Ти не отримав?
Вибач.
Глорія. У тебе ще є одна?
-Нє-а. Не тепер. -Ось тримай.
-Дякую, Мамбл, але ж це твоя. -Я хочу, щоб ти поїла.
-Ні. Ти її впіймав. Ти і їж. -Я хочу, щоб ти-
Чайка! А ну йди сюди!
-Давай. -Мамбл! Відпусти!
Мамбл! Відпусти!
Ти щойно його прогавив!
-Він дихає? -Він ясно що не їсть.
Мамбл? Ти в порядку?
Мамбл?
Візьми рибу.
-Що? -Візьми оту дурну рибу.
Ох, добре.
Дякую, Мамбл.
На здоров'я.
-когось
Покохати
У цей випускний вечір повний захоплення, освітлення...
... перша у класі, Міс Глорія.
Щоранку я встаю і трохи помираю
Ледь стою на ногах
Поглянь на себе
Поглянь на себе у дзеркало і трішки поплач
Господи, що ти робиш зі мною?
Я стільки років вірила тобі
Я ніяк не можу заспокоїтись, Господи
-Хто-небудь -Хто-небудь
-Будь ласка
Чи може хто-небудь знайти мені
Кого покохати?
-Вона тяжко працює -Щодня
Щодня
Ох, я намагаюсь і намагаюсь
Але всі хочуть зупинити мене
Кажуть, що я сходжу з розуму
Кажуть, що у мене пусто в голові
Що я не маю здорового глузду Мені вже немає кому вірити
Щось не так?
-Мамбл. -Так?
-Краще ти б -Так, я знаю.
-Слухай ти. Знаєш? -Так.
-Вибач. -Нічого.
-Вибач. -Заспівай пісню.
Ти просто чудова. Прекрасно.
О, Боже, знайдіть мені
Ходім. Я не бачу ваших плавників.
Знайдіть мені, кого покохати
Шукаю зверху і знизу.
Шукаю високо і низько.
Так, хтось там існує, хто мене має знайти.
Когось, хоч будь-кого
Я хтось.
Я хочу кохати когось Пришліть його до мене
Чи може хто-небудь знайти мені
Кого
Покохати
Мамбл!
-Ти хто думаєш такий? -Так, ти все тільки псуєш.
-Спробуй злетіти. -Так, стрибай в озеро.
Де моє коханнячко?
Хто-небудь, знайдіть мені Знайдіть, знайдіть
Когось
Окей, хлопці. Годі вже.
Мені вже страшно.
Глорія?
Хлопці?
А-ну ідіть сюди, бо зараз сам прийду.
-Безпечно! -О так!
-Ти прямо бомба, брате. -Це 9. 8.
-Я даю тобі 10. -Чому?
О ні, ні, ні. Давай. Давай. Давай.
-Поцілуй мене в задок. -Поцілуй. Поцілуй.
Йди-но сюди, сосиско. Я тебе з'їм з кетчупом.
Але спершу тобі треба нас догнати.
Ось він йде. Ви краще рухайтесь за півгодини.
Забираймося звідси.
-Гей, аміго, а ну ще раз. -Що?
-Ну оте -Клик-клик.
-Оте. -Так, ще раз.
-Давай, давай. -Ну, я просто:
-Так, так, так. -Ой, чудово.
А тоді отак:
Супер! Класно!
-Ой, малюк з вусиками. -Поглянь на нього.
Ох, він іде. Ой, ні, яке обличчя!
Пам'ятайте, пельмені мої, я знаю, де ви живете.
Це називається земля, жирна пика.
Забігай коли можеш, гумовий задок!
Бувай, жиропа.
Класно. "Бувай, жиропа!"
Багато думав, щоб таке сказати?
Гаразд, молодець, високий хлопець.
Дай мені плавець.
Наліво, направо, мені виходить, о так.
Дивись, ось і я
Мені вдалося, мені вдалося
Ой, у мене живіт болить, хочу пі-пі.
Ти не йдеш, здорованю?
Що, маєш кращу ідею?
-Ні. -Ну, тоді, ходімо, Пухкенький.
Гей, довгий, любиш веселитися?
Веселитися? Напевно, що так.
Ну, тоді будь з нами, малюк.
Так, бо ми практично відповідальні за забави тут.
Мамбо!
Усім бути вільни... вільни-ми.
Вільни-ми!
Погані часи тепер!
-Так, наша порода зійшла з розуму. -Усі трохи нетакі.
Але вечірку ніщо не зупинить!
-Viva la party! -Глянь, як працюю.
Боже, він їсть каміння.
-Чув, що він сказав? -"їсть каміння. "
Але у нього камінь у роті.
То не камінь. Це- камінці кохання.
-Щоб збудувати гніздо. -У кого більше гальок, той переміг.
Знаєш:
Вас не цікавлять дівчата?
-Гей, гей, гей. -Жартуєш?
Без нас дівки не мають нічого.
-Чому ти не збираєш гальку? -Галька, шмалька, чувак.
У нас особистість з Великої Літери. Чому? Бо ми- круті.
Дивись і научайся, здорованю.
-Гей. Гей, малюк. -Я тут, мама. Малюк тут.
-Малюк. -На що ти дивишся?
-Ти дивишся на мене? -Йди-но сюди.
-Йди, мама. -Тобі щось подобається, так?
Не думаю. Не сьогодні, малюк.
Ох, не будь плаксою, шмаксою.
Ось так... саме так, саме так.
Ти хочеш це, але я це маю Міг би мати, але прогавив
Поглянь на ноги, га?
-Де ти так навчився? -Від здорованя.
-Від не тутешній. -Він з нами.
-А ну ще раз. -Давай. Покажи оті плавники свої.
-Ні, ні, ні. Вибачайте, дівчата. -Наступного разу.
У Вас, хлопці, голови не серйозні, га?
Ходімо.
-Нехай ще за тобою побігають. -Дочекайся сезону.
-Покажеш їм, хто ти є. -Або ти супер талант, або ні.
-А наші Амігос? -То таланти!
Можна трохи мені?
Друже, в тебе і так вже багато, ти небезпечний, малюк.
Насправді?
Жартуєш? З рухами, як у тебе...
... всі дівчата, напевно, в черзі до тебе стоять.
-Ну, не знаю. -Послухай. Він такий гарненький.
Послухай мене добре.
Не рахуючи мене, звичайно, у тебе неперевершений шарм.
Заховай своє его, Рамон, а то когось скривдиш ним.
Ти заздриш. Хвилину. Там люди щось хочуть.
Мене!
-Мамбо -Окей, дівчата, Мамбо
Ще раз, мамбо Мамбо, мамбо, мамбо
Мамбо!
Твоя черга, твоя черга.
Ой, пригнись.
Чувак, той хлопака виявляється класний.
Гаразд, гаразд.
Мама!
Мам!
Давай, Пухнастий.
Ой, люблю тяжіння.
-Ой, нібито минуле настало. -Мину-ле?
-Ледь не повбивались. -Вперед, вперед.
Гей, хлопці! Куди ми йдемо?
-Ми переміщуємось. -Йдемо деінде.
-Але ота штука, що це? -Як я знаю?
-Ми- пінгвіни. -Маленькі пінгвіни.
Але звідки воно взялося? Так дивно, чужинно.
-Про що це він? -Якийсь дружбан, звати Чужино.
Не знаю ніякого Чужино. Я знаю Естебана
-Не Естебан, Чужино. -Хлопці, тут якась таємниця.
Аж мізки розболілися.
Ну? Що ж нам робити?
Амігос, нам треба у цьому повністю розібратись.
Великий, я тобі щось скажу. Підійди ближче. Не бійся.
-Хочеш знати відповідь? -Так.
-То все, що тобі треба? -Так.
-Більш нічого? -Ні.
Тоді то дуже легко.
Піди знайди Ловеласа.
-Ловеласа. -Знайди Ловеласа.
-Геніально, Рамон. Ти - крутий. -Дякую.
-Один момент. -Ходімо.
-Поклонись. -Ти крутий.
-Досить, я відчув вашу любов. -Хто такий Ловелас?
-Ловелас - то гуру, вчитель. -Відвідай Ловеласа.
-Він усе знає. -Усе.
-Справді? -Він ніколи не помиляється.
Але спершу, тобі треба гальки.
Всі на місці. У нас попередження для слухачів.
Пані, прошу, закрийте очі...
... бо я можу загіпнотизувати.
Ви чуєте голос, а тепер Ви зустрічаєте...
... єдиного неперевершеного Ловеласа у власній подобі...
... прямо тут, і тепер.
Прошу уваги.
О так.
І тепер, ваші питання.
Сеньйор Ловелас...
... моя дружина пропала. Вона ще жива?
Відокремте правду від базару
Скажіть мені, таємні істоти
Так! Вона щаслива і думає про Вас.
Вона з іншим самцем?
Одна галька - одне питання. Прошу!
Ох, Спокійний Пан. Прошу спитати містичних істот...
... чи я стану багатим, як Ви?
Мрійте, мрійте, Джін. Наступний!
-Давай. Давай. -Встань, здорованю.
-Ось так. Не бійся. -Панове, прошу! Не всі зразу.
-Ми з ним. -Так, ми всі разом.
-У нього чудове питання. Давай. -Питай.
Тільки не дивись йому в очі.
Чи правда, що Вас чужинці викрали?
Перепрошую? Що це за питання? Наступний!
-Ні. чекайте, сеньйор. -Я зустрів чайку...
... з таким самим на нозі, як у Вас, то він казав, що то - чужинці.
Це, мій друже, святий талісман...
Талісман, талісман
... подарований мені містичними істотами...
Містичними істотами
... під час моєї епічної подорожі просвітлення...
... до забороненої землі.
Забороненої землі
Ох, скажи ще раз.
-Забороненої землі -О, так
Хвилину, Ви бачили містичних істот?
Я чую їх. Вони говорять крізь мене!
О, так.
Це - та сила, яка звеличує мене і дає владу на цій вежі!
А у них очі спереду? Вони у Вас щось тикали? Зв'язали?
Досить! "Вони у мене чимось тикали?"
Забагато питань! У тебе не досить гальок, дурню.
Але Ви не відповіли на жодне питання.
-Скільки у нього питань? -Ми всі хочемо щось спитати!
Досить!
Ви привели того вилупка до мене.
Він сумнівається у моєму дарі. Він порівнює мене з чайкою.
Голоси мене покидають.
Кажуть, "Ловелас, що то за дурень?
Скажи йому, щоб пішов собі і розмножувався!"
Але як подумаю про те...
... чому б нам усім це не зробити?
-Ловелас. -Що він таке каже?
-Це - шлюбна пора. -Уже?
Піду я відпочину на розкішному дивані нескінченних насолод.
-Гаразд, пані, хто перший? -Я!
Не всі зразу. Не чіпайте талісман, дітки, прошу Вас.
Гей, хвилину. Хвилину. А ми?
Ловелас, Ловелас, Ловелас!
Вислухай мене!
У світі не досить любові.
Поверніться до пінгвіна поруч з вами.
Підніміть ваші плавники. Поплескайте його трохи.
І міцно обійміть його.
Окей, пані.
А ну ще раз видай той звук, дівчино.
Що в нього таке, чого у нас нема?
-Чого ти мене тискаєш? -Бо він сказав.
-Йди геть. -Тобі ж подобається.
Злізай з нього, Рамон.
Довгий, там звідки ти, є каміння?
-Ми не збираємо каміння. -Ні? Чому?
Ми живемо на льоду.
Як же ви добиваєтесь дівчачих сердець?
Ми співаємо.
-Та ну! Божевілля! -Жартуєш, так?
Ні. Ми співаємо один одному.
Якщо хтось особливий полюбить твою пісню, то....
У тебе є хтось особливий?
-Красуня з темного минулого? -Про яку ти не розповідаєш?
Та так.
Гей, давай перевіримо. Може у неї є товаришки.
Я люблю високих.
Це ніколи не спрацює.
-Гей, здорованю. -Це - шлюбний сезон.
Треба лише поспівати.
У цьому і проблема. Я не вмію.
-Ти ж птах? -Усі птахи вміють співати.
Я не співаю, як усі птахи
Ну, добре.
Знайдіть, знайдіть
Що він робить? -Когось
-Схоже, що співає. -То не схоже на спів.
Я чув, як один так робив, а як його перевернули, то він був неживий.
Так. А коли вона співає, то тобі серце стискає.
Ти в трагічній формі.
-Не журись. Ми поправимо тебе. -Так?
-Звичайно, так. -Так?
-Справді? -Так! Маю щось сказати.
-Підійди ближче. Хочеш співати? -Так.
-Впевнений? -Абсолютно.
Жартуєш? Тоді це неважко.
Справді? Боже, якби я вмів співати, то все було б по-іншому.
Ти навчишся. Роби те, що тобі кажу, і будеш в порядку.
-Добре. -Я сказав "добре"?
-Ні. -Ні. Що я щойно сказав?
-Роби, як кажу. -Роби, як кажу.
Не примушуй мене, бо я вже на краю
стараюся не втратити...
Глорія
Іноді, як в джунглях Блукаю без причини
Як триматись, не здаватись
Ніч підкрадається повільно
В серця тих, хто вимагають більше, ніж треба
День викриє
Пінгвіна, котрий накрав собі яєць
Я кохатиму тебе Так, як ти забажаєш
Я обніму тебе міцно, крихітко, все...
Глорія
Дзеркало тобі перед обличчям
І каже, "Малюк"
Давай, солоденька, давай-
Це не спрацює
Ти молишся на ніч, але тобі все одно
Ти молишся на ніч, Не дбаючи ні за що
Хлопці! Хлопці!
Хлопці!
Мамбл?
Мамбл.
Ой, привіт, Глорія.
А це ти?
Ясно, що я. Подобається?
Ну, якби то був дійсно ти.
Ну, це ж я.
Так.
Повернися.
-Повернися. -Чому?
-Ну, чому б ні? -Ну....
-Що ти знаєш? -Так.
Іди до мене
-Глорія. -Мамбл, як ти міг?
Привіт.
Знаю, що розмір - то проблема, але не бійся. Я люблю тебе.
-Глорія, прошу. -Я люблю тебе.
-Глорія! -Глорія!
-Прошу зачекай, Глорія! -Глорія, зачекай на мене!
Я люблю великі хвости, я не заперечую
-Припини! -Гаразд.
Мамбл, що ти собі надумав?
Не знаю, що ще робити.
Ох, Глорія, ні.
Глорія
Йди туди відразу.
День викриває...
Глорія. Глорія.
Співай.
Мамбл, ти мене соромиш.
Малюк... то не спрацює.
Малюк
Так повільно
Так повільно у серця тих,
Хто вимагають більше, ніж треба
День викриває
Пінгвіна, котрий накрав багато яєць
Дзеркало тобі перед обличчям
І каже, "Малюк, то не спрацює"
Ти молишся на ніч Не дбаючи за те
Ти співаєш і струшуєш біль
Танцюй!
Країна чудес бугі-вугі
Танцюй
Країна чудес бугі-вугі
Ніч підкрадається повільно
У серця тих, Хто вимагають більше, ніж треба
День викриває
Пінгвіна, котрий накрав багато яєць
Дзеркало тобі перед обличчям
І каже, "Малюк, то не спрацює"
Ти молишся на ніч, Не дбаючи за те
Ти танцюєш і струшуєш біль
Танцюй!
Мамбл!
Країна чудес бугі-вугі
Танцюй, танцюй, танцюй
Мамбл!
Країна чудес бугі-вугі
Поглянь, поглянь Поглянь, поглянь
Браття мої
Ти мені здаєшся такою красунею
-Мамбл. -Пані Віола.
-Вся любов у світі не зникне. -Мамбл!
-Неправда, що це бажання нещире -Мамбл!
Безсоромно!
Хто вони такі?
Де Ноа? Це вже зовсім без порядку.
Йди!
Мемфіс. Це твій хлопець.
-Мамбл? -Мамбл?
Ні, ні. Це - "Мамбо. " О!
Малюк. Вони кажуть, "Мамбл. "
Бугі!
Дивися, Ноа, дивись!
Ми мали знак з самого початку, і тепер це призвело до повстання.
Припини!
Припини цей безпардонний бардак!
Припини зараз же!
Попрошу трохи самоконтролю!
Ти створив цей безлад, збив всю громаду з правдивої дороги.
Чи ви втратили розум?
-Ми забавляємося. -Безневинна забава.
"Невинна"? Саме такий безлад призвів до нашого бідування.
Перепрошую. Прошу, розмовляйте простою пінгвінячою.
Він думає, що нестача харчів- то все через мене.
Ви не розумієте, що ми можемо вижити лише існуючи в гармонії?
Коли ти з друзями-чужинцями ведеш нас до легкої дороги...
... ти ображаєш Великого Гвіна.
Він затримає свої дари від нас.
-Він керує порами року. -Він дає, і він забирає.
Хвилину. Веселі ноги не можуть спричинити голод.
Якщо не твоя поганська забава спричинила голод, то що тоді?
Думаю, що причина не тут. А десь там за льодом.
Там є багато чого ми розуміємо.
-Таємниці. -Таємниці — головоломки.
-Містичні істоти. -Чужинці.
-Він божевільний. -Ні, чужинці.
-Я чув, вони розумні. -Він здурів.
Ні, вони розумніші за нас усіх. Хто його знає?
Він всю рибу перелякав, а тепер гонить отой базар!
-Гей, слухай мене, добре. -Не чіпай мене, смердючий паразит.
-Гей, обережно. -І починається.
Суперечка веде до розділу, і розділ веде до загибелі.
-Мамбл Веселі Ноги повинен піти. -Вислухай, вислухай.
Навіть кроку не роби, серденько.
У тебе такі самі права, як і у тих пихатих дурнів.
Норма Джін, я з цим розберуся.
Тато?
Мамбл, ти мусиш відректися від своїх так-званих друзів...
... твої думки, твої дивні дії.
-Мемфіс. -Якщо ми побожні...
... і щирі в хвалі, то риба повернеться.
-Але, Тату- -Хлопче, я й сам був диваком.
Недбайливим, і тепер ми за те розплачуємося.
Яке це має відношення до Мамбла?
-Бо він так поводиться. -З ним усе в порядку!
-Визнай, наш син хворий. -Зовсім він не хворий, ясно?
-Повір, я знаю. -Як ти можеш таке казати?
Бо коли він був ще яйцем, воно випадково в мене випало!
Мемфіс.
Мамбл.
Мій маленький бідолашний Мамбл.
Але, мам, я в порядку.
-Ні. Ні, хлопче. -Вірно.
Заради Бога, тобі треба припинити оте безглуздя з твоїми ногами.
Твій батько говорить мудро. Вислухай його серце і покайся.
Але я не розумію.
Твоя пихатість не залишає нам вибору!
Ні, чекай.
Синку, ти зможеш виправитися. Це не так важко.
Не примушуй мене змінитись, тато, бо я не можу.
Отож, браття мої, цьому вже кінець.
Пішов геть!
-Мамбл. -Ні, ма, усе гаразд.
Послухай мене.
Коли я дізнаюсь, що сталось з рибою...
... я повернуся.
Пропустіть мене.
-Мамбл, ти не мусиш йти. -Облиш.
-Глорія. -Ні. Ні, тату, це несправедливо.
Глорія, слухайся свого батька.
Мої старі завжди його принижували
Принижували
Казали, що він прийшов Не з того міста
Казали, що він поганий
Дуже поганий
-Але я знаю, що йому сумно -Дуже сумно
Я ніколи його не забуду, Вожака нашої тусовки
Ми співаємо пісню нашому другу, Мамблу.
Ви - народ такий, мусі-пусі, нікчемний, ріссоlіnі, тьху!
Разом, ми переможемо.
Мудрість нас врятує.
Ми віримо.
Обережно
Не хвилюйся, здорованю. Мій батько мене також ображав.
А дивись на мене тепер.
Це не допомагає, Рамон.
Він буде в порядку. Йому треба з'ясувати, що сталося з рибою.
-І як він то зробить? -Щось придумає.
-Чужинці. -Що?
-Треба поговорити з чужинцями. -Як ти їх знайдеш?
-Ловелас. -Він тебе ненавидить.
Не проблема. Я звернуся до його доброти.
-Як? -Через жорстоке покарання?
-Неймовірні тортури? -Неймовірні тортури?
-Твоїм співом? -Ні!
"Чи може хто-небудь знайти мені"...
-Лід проламується! -Лавина!
Так, добре. Дякую.
Ловелас. Ти тут?
Ловелас!
Ловелас.
Ловелас?
Маєте час?
Я знаю, що ми без запрошення, але-
Тільки одне питання і одна проста відповідь.
Де можна зустріти містичних істот?
Чому він не відповідає?
Ловелас, Ви в порядку?
-Хлопче, він одержимий. -Це припадок! Припадок!
-Відкрий дзьоба. -Ухопи за язик.
Він задихається. Та штука на його шиї занадто тісна.
-Чому так і не сказав? -На три.
Стоп! Слухай! Ні! Амігос! Стоп!
-Що? -Йому боляче.
Краще?
Ловелас, як так, що ти маєш ту штуку навколо шиї?
-Це був дарунок. -Від містичних істот.
-Це - не дарунок? -Ні.
Та ну, давай, він не знає, про що говорить.
Ти просто плив, і воно тобі на шиї зачепилось і застрягло.
Ні. Він - гуру, вчитель.
Ловелас, чи ти насправді бачив містичних істот?
Офіційно?
Ні.
Я так і знав! То все - брехня.
Це належить комусь іншому.
Якщо ми їх знайдемо, то вони зможуть це зняти.
Покажи, де ти це знайшов. Думаю, вони нам допоможуть. Тобі і мені.
Два слова, три склади.
-Що це? -Ти вмираєш?
Ні, ні, чекай. Твоє минуле життя.
Він випускає гази.
Він думає, що він морський слон.
Ні, ні. Через гори.
-Йди через гори!
-За країною морських слонів. -За країною морських слонів.
-Чекай. -Що?
Я чую голоси.
-Голос. -Де?
-Голос на вітрі. -Мамбл!
-"Мамбо"? -"Мамбо"?
-Слухай. -Мамбл Веселі Ноги.
-Глорія? -Глорія!
Глорія?
Гей, тебе вже переслідують. Вона марить тобою.
Не віриться, що це ти.
Ясно, що я.
Що ти тут робиш?
Не може бути, що любов пропала
Неправда, що бажання кохання- нещире
-О Боже. -Куди, танцюючі ноги?
Ні, ні. Якщо ти підеш, то може і ніколи додому не попадеш.
От і добре.
Глорія, вдома на тебе життя чекає. На мене не чекає. На нас. Не тут.
Як ми зможемо висидіти яйце? Якщо ми житимемо разом.
Мені не потрібно яйце для щастя.
Ти тепер це кажеш, але коли твої друзі будуть висиджувати, що тоді?
Тоді, ти будеш у мене.
Ось він і поклянеться назавжди бути разом.
-Глорія. -Ось ми і тут.
Я трохи особливий хлопець, мені потрібний простір для себе.
Це не через тебе, це через мене.
Я просто не можу починати серйозні стосунки тепер.
Він намагається відштовхнути її від себе. Давайте подивимося.
Щоб ти не сказав, ти тепер зі мною тут.
Та ну, годі. Як нібито тобі байдуже, що я тут.
-Ось так вона його і запрягла. -Бачиш, ось у чому проблема.
Ти думаєш, ти така супер, га?
Ким би ти не був, але то напевно болить.
-Перепрошую? -Глорія така гарна, талановита.
Що?
Просто тому, що ти можеш взяти високі ноти.
У тебе проблема з моїми співами?
Ні, співаєш непогано.
-"Непогано"? -Якщо тобі так подобається.
-Занадто по-сільські, як на мене. -Що?
Показуха, яскраві вогні, мережива.
-"Мережива"? -Ага.
І хто б казав, той, хто стрибає собі всюди...
... на одному місці, як на пружинах, справжній ідіот.
Ти впертий гопаний дурень!
Саме такий.
Аміго, ти правильно вчинив.
їй краще буде без тебе.
Вона знайде доброго стабільного хлопця для втіхи...
... який її кохатиме і дбатиме добре за сім'ю.
-Рамон. -І тоді вона собі-
Рамон. Йому боляче. Дуже боляче.
Слухай, не тримай це всередині, бо вибухнеш. Випусти пару.
Дай цьому вийти назовні.
Усім відвернутися на хвилину.
Якщо вона його залишить
То забере частинку його серця
Прошу, дорогий, не йди
Прошу, хлопці.
Не співайте.
І вона мені каже, "Досить, мене вже нудить. "
І затихаю, зовсім сумний, і знаєте, що вона каже?
"Ти все в собі тримаєш. Виговорись. "
-Рамон, годі. -Виговорись. Виговорись.
Припини! Облиш.
-Я ніколи не мав гарних стосунків. -Обніми його.
-Я це виговорюю! -Ось так.
-Виговорюю. -Знаю. Забудь про це.
-Можеш йти? -Так.
-Що за запах? -То не я.
Гей, Пухнастий, ми за тобою. Йди сюди.
Отож, оті морські слони не їдять пінгвінів, чи не так?
Не знаю. Думаю, що вони травоїдні.
-Що? -Ну, смокчуть морську капусту.
Ось так, Ловеласе. Давай.
Стрибай в ритм.
-Окей, ходімо. -Окей, окей. Готовий?
Я впораюсь. Я мушу себе обдурити.
Ой, тільки подивись на це? Що?
Надіюсь, що Ви, малі, заблукали, бо вторгнення - це злочин.
-Ми просто проходимо. -Так. Ми разом з ним.
Ви що йдете через далекі гори...
... і країну завірюх?
Якщо це єдиний шлях до забороненої землі, то так.
Ой-ля-ля.
Ви можете наткнутися на самого винищувача.
Винищувача-чужинця?
Саме так. Порубає вас, як тільки побачить.
Знівечує усе живе на своєму шляху.
А рибу також винищує?
Будь-яку істоту.
Безпощадно, друже. Без милосердя.
Навіть здоровенного великого кита...
... витягують на берег...
... ріжуть на шматки, топлять, і роблять їжу з нього.
Сьогодні ти - великий старий кит...
... а завтра...
... прикольна їжа.
Хтось має їх зупинити.
Справді? Що ж ти пропонуєш?
Якби я зміг поговорити з ними.
Звернутись до їх доброти.
Краси.
Коли той геніальний трюк вдасться, дай нам знати, добре?
Гаразд, Ловелас, ходімо.
Побачимось, Ловеласе.
Це - твої похорони, товаришу.
Ой, чоловіче!
-Тисни добре. -Окей.
Годі, хлопці. Давайте.
Нам вдасться. Давайте, тисніть!
Що то за шум?
Нічого не чую.
-Не дихайте. Не хрипіть. -Де Ловелас?
Іноді хоробрий пінгвін залишає усіх і йде геть, щоб померти.
Думаєш, він у щасливому місці?
-Напевно. -Ні, ні. Він напевне пішов сюди.
Ходімо.
Ловелас!
Гей?
Тут хтось є?
-Не- Не треба так кричати. -Тебе хтось може почути.
Його сліди виглядають погано.
-Він тут відпочивав. -А тут на животі!
-Ні, сюди. -Не хочеться знати, що він зробив.
-Ти правий. -Ось він. Ловелас!
-Гаразд! Ловелас! -Ловелас!
-Ой, поглянь на Ловеласа. -Ми поруч.
-Ти в порядку? -Стривай, чоловіче. Тримайся.
Що це?
Глянь. Тут для кожного вистачить.
Тримайся, Ловелас. Я знаю, вони десь поруч.
-Чому б вони все тут залишали? -Не знаю.
Гей.
-Скажи, що ми прийшли з миром. -Ми прийшли з миром!
-Ловелас. -Ловелас.
-Ох, друже, давай.
-Ти в порядку? -Тримайся, друже.
-Ох, то недобре. -Спокійно.
-Недобре.
-Окей, не спокійно! -Паніка!
Ой, ні, ні!
-Вони з нами задираються. -Вони з нами задираються!
Ми усі загинемо.
Щоб не було, не йди у воду!
-Подалі від води. -Подалі від води!
Ловелас, не йди у воду!
Ловелас, тримайся!
Тримайся!
Забери свій гидкий язик з нього!
Ні, ні!
Подалі від води!
-Мамбл! -Мамбл!
-Вони що, грають у птахобол? -Ні, то шоу. Вечеря і шоу.
Ловелас!
Радійте!
Ловелас!
-Рятуйте! -Тягнись!
Дякую, мій брате, дякую!
Я не боявся! Я не боявся!
Мій чудовий брате, дякую,
-Давай, Ловелас. Справжній мужик! -Давай, давай!
Досить!
Це поганий день для вас!
Ви маєте справу з Ловеласом!
-І моїм чоловіком, Мамблом. -Скажи їм, Ловелас.
Пропала, бісова риба. Адіос.
Саме так.
Махайте хвостами назад до мами.
-Як він то зробив? -Не змушуй мене йти у воду.
Я прийду за вашими синами і дочками.
Я вам наврочу.
Та їх ціла купа.
Вони управлятимуть світом.
Точно вони.
-Я не хочу про це і знати. -Вони не знають, що ми існуємо.
Слухайте мене добре.
Це - кінець дороги. Кінець.
Ти зробив все можливе для пінгвіна.
-Ти знайшов чужинців. -Ми про це засвідчимо.
Ми скажімо усьому твоєму народу, що вони усі помилялися щодо тебе.
Ходімо додому тепер. Зараз же.
Давай.
-Можна тебе щось попросити? -Ясно.
-Що таке? -Можеш подбати про Глорію?
-І мою маму. -Що?
І якщо побачиш батька...
... скажи йому, що я намагався.
Про що ти говориш?
Я маю їм зашкодити забирати нашу рибу.
Як ти це зробиш, Мамбл?
Адіос, Амігос!
Аміго! Він пішов.
Мені не віриться.
Як ми скажемо його матері, що він стільки зробив, щоб загинути?
Ні. Він живий. Поглянь.
Він просто дикуватий маніяк.
Птах з плавниками, що літає.
Скільки, думаєш, він мав росту?
Хто знає? Вищий від усіх.
Гей, це я Ловелас...
... знаний, як "гуру. "
Я розповідатиму твою історію, Веселі Ноги...
... після того, як тебе не стане!
Гей! Гей!
Розлючений їхньою байдужістю...
... він йшов за ними, доки не втратив їх з поля зору.
Він мандрував далі від будь-кого з нас...
... без надії повернутися назад.
Великі течії підібрали його...
... і понесли безупинно через широкі океани...
... до невідомої землі.
Перепрошую. Що це за земля?
Небеса, Дейв. Пінгвінячі небеса.
Це недалеко від Землі Імператорів?
Це - де завгодно.
Спробуй води, Дейв. Вона справжня.
Я чув історію про те, коли він зустрівся з чужинцями...
... вони були саме такими, як чайка їх описав.
Перепрошую. Чому ви крадете нашу рибу?
Великі, бридкі пінгвіни без пір'я на їх жирному обвислому обличчі.
Чому ви берете нашу рибу? Ви ж нас просто вбиваєте.
Ні! Стривайте!
О, Боже.
Вітання з Землі Імператорів. Добридень.
Чому ви берете нашу рибу?
Знаю, що ви не навмисно, але ви спричинили багато біди.
Розумієте мене? Я говорю пінгвінською мовою.
Пінгвінською! Не розумієте? Ви крадете нашу рибу.
Прошу, хто-небудь, говоріть!
Заради Бога, ви крадете нашу Р-И-Б
За три дні він втратив свій голос.
За три місяці...
... він втратив свій розум.
Знайшов рибу, мій маленький.
Ма?
-Так, сонце. -Ма.
Пухнастий, щоб ти не робив, ми завжди вірили у тебе.
Ти скоро повернешся?
Годі. Дайте йому поїсти.
Давай, Дейв. Не зважай на нас.
Але тут для всіх досить.
То нічого, солодкий. Ми зачекаємо.
Ні, ні, Ма!
Тут багато. Ма!
Мамо!
-Діти, подивіться. -Ось він.
Гей! Привіт!
-То чувак з кривими ногами? -Схожий.
-Як його було звати? -Я думав, що він помер.
-Усі- -Здається, що ні.
Усі, слухайте. У мене велика новина.
Я знаю, хто краде нашу рибу!
-Так, вони забрали йому розум. -Чужинці.
-Я сконтактував з ними. -Лунатик повернувся.
Чужинці забирають рибу.
Покличте хтось Ноа і старших.
Гей, ти.
Глорія.
Трохи дивно знову тебе бачити.
Так.
-Усе гаразд? -Пригадуєш Сеймура.
Так. Привіт, Сеймур.
Так.
Котрий твій?
Усі мої.
Це наш клас співу. Він викладає ритм. А я - блюз.
-То ти не? -Я ніколи не чула нормальної пісні.
Чудово! Я не хотів...
Я знаю, хто краде рибу.
Вони великі і паскудні, але, Глорія...
... вони таке вміють. Вони скоро тут будуть.
Чи не так?
Вони скоро тут будуть. Думаю, вони нам допоможуть.
Тепер ти з ними говориш?
Ну, вони не говорять пінгвінячою, але здається, що розуміють оце.
-Що він робить? -Жартуєш.
Нам усім треба так робити. Це привабить їх увагу.
Як так?
Не знаю, але це спрацьовує.
-Гей, це ж гоп-ца-ца. -Криві ноги!
Хлопці-
-Пухнастий. -Здоровань.
-Довгий! -Аміго!
Ти насмілився повернутись?
Він каже, що знайшов чужинців, і то вони крадуть рибу.
Він каже, що вони сюди йдуть, і нам треба отак робити.
Немає ніяких чужинців!
Мамбл, повернись.
Це - хвороба.
Від них?
Так. Але не бійся. Вони мене знайдуть таким чином.
Ти їх сюди привів? Ти нас всіх видав?
Хвилину, ти щойно сказав, що чужинців не існує.
Ну так.
Але якщо існують, то лише зрадник привів би їх сюди.
Але вони повинні прийти.
Вони ж беруть нашу рибу. Вони можуть щось тому зарадити.
Ніхто, крім Великого Гвіна, не може цьому зарадити.
Великий Гвін не наробив тої біди, то чужинці зробили.
Дурень повернувся посміятися з наших страждань.
Ми з голоду вмираємо, а він хоче гопака.
То чи нам дотримуватись традиції...
... чи підкоритись фантазіям стрибаючого дурня?
Як-то там отой танець починається?
Так, покажи, Мамбл.
Це неважко.
Ні, ні!
Ні, не піддавайтесь!
Отак.
-Безглуздий нонсенс. -Опирайтесь! Не здавайтесь!
Не піддавайтесь отому безглуздю!
Ваші голоси, браття.
Опирайтесь тому гоп-ца-ца!
Покажіть свій талант.
Ось так.
Давай.
Працюємо, так.
Так, так! Волайте до мудрості віків!
Нехай світ затруситься!
Бо коли інші втікають...
... ми залишаємося!
Мамбл! Мамбл!
Мама? Амігос.
-Ой, мама. -Ой, мій хлопче.
-Мій прекрасний хлопець. -Ох, мамо.
-Поглянь на нього. -Пречудовий.
-Ой, Пухнастий. -Ми так на тебе чекали.
-Так. -Де тато?
Не думаю, що тобі хочеться бачити свого батька.
-Твій батько.... -Що?
Ходімо, я покажу тобі.
Мемфіс?
Тато?
Мамбл?
То насправді ти?
У всій подобі, па.
Я думав...
Тато?
Не було жодного дня...
... де я б тебе не скривдив.
Ох, тату.
Танцюй для нього, татку.
Танцюй зі своїм хлопцем.
Вибач мене.
Мене музика повністю залишила.
Неправда.
Це те саме, що співати своїм тілом.
Давай-но. Спробуємо.
Ой, мамо.
Одна нога, а тоді інша.
Ось так.
Так.
-Так, бачиш? -Так добре.
Тобі не треба бути красунею
Так, Мемфіс.
Щоб завести мене
Тато.
Мені потрібне лише твоє тіло
Від заходу до світанку
Тобі не треба бути багатою, щоб бути моєю
Тобі не треба бути крутою, Щоб керувати моїм світом
Не існує жодної пісні, яка б підійшла мені краще
Мені лише потрібен твій надлишковий час і твій...
Ото зграя!
Мамо, мамо.
Тепер ти танцюй.
Спершу, був один. А тепер - тисячі.
-Вони щось нам кажуть? -У чому проблема?
-Ми порушуємо їх ланцюжок їжі. -Треба щось робити.
-Треба заборонити вилов риби. -Забагато грошей. Забагато робіт.
Чого ми повинні це робити?
То ж лише зграя нелітаючих пташок на краю світу.
Я не хочу жити у світі без пінгвінів.
Що ж нам робити?
Підняти знак "Риболовля заборонена. "
Чи то нарівні з любов'ю...
... твоєю.
Ох, крихітко. Так.
Колись, коли я був Малюком в пелюшках
Тут інколи як в джунглях
Цікаво, як я в них ще не пропав
Давай! Наперед!
Хоча ми деколи Не розуміли нічогісінько
Ми були щасливі тією Радістю, що давало нам життя
Як би я хотів хоч на мить Повернути ті дні
Поверніться ті дні, ті дні Поверніться, не йдіть
Йди сюди, маленький. Поверніться.
Поверніться знову
-Поверніться знову -Поверніться знову
Я люблю їх, я люблю їх
Ті дні, ті дні Ті дні, ті дні
Ті дні
ПАМ'ЯТІ ІВАНА БАСТІАНИЧА 1981-2005
ПРИСВЯЧУЄТЬСЯ
НІКУ ЕНРАЙТУ - МАЙКЛУ ДЖОНСОНУ РОББІ МАКНЕЙЛЛІ ГРІН
СТІВУ ІРВІНУ
UKRAINIAN------------KwnIPZp33CDMK6cpztQTKD--