Рятуйте! Допоможіть!
- Я помер? - Ви не померли.
Ви жертва викрадення.
Кобі?
Хто це?
Лікарю Філ? Що відбувається?
Я сам не знаю. Я робив шоу за участю підлітків, кинутих батьками
і раптом прокинувся тут.
Цей молодняк буде репетувати.
Привіт, джентльмени. Ви мене не знаєте, але я знаю вас.
Кожен з вас заробляє граючи з людьми.
А сьогодні, ставкою у грі буде ваше життя.
Зараз ви дихаєте отруйним газом.
У вас є 120 секунд, аби знайти протиотруту
або ви помрете.
О господи! Як нам вибратися?
Гра почалась!
Там.
Стукніть чимось по трубі.
Оце.
Чорт забирай!
- Вибачте. - Шакіл,
я на вас не ображаюсь, але ще одна хвилина і нам кінець.
Не сумнівайтеся у собі.
Повірте в успіх.
Та, скільки можна, мазило?
- Ну, а це за що? - Ви мене засмутили.
Засмутив вас? До біса вашу смуту! Усі кайфують від своєї смути.
"Я товстий". "Мій син негідник". "Допоможіть, допоможіть".
Досить! Чому я нікого не вилікував? Я злиденний ідіот.
- Мама була права, мама була права. - Гей, гей.
Опануйте себе. Ви геніальний лікар.
- Як би ж то. - Що?
Я лише кажу усім "прийміть реальність".
І, взагалі, я не психолог.
Я простий електрик.
Я схибив Шак, Шакіл.
- Бабах! - Так!
Залишилось З0 секунд.
- Так не вийде. - Звісно,
він хоче, щоб ми відпиляли собі ноги.
Ви перший.
Оце, вже ні.
Так. Авжеж, у вас не стане духу.
Ваша мама таки мала рацію.
Брехня. Ну, і хто тут у нас боягуз, мамо?
Одразу купився.
- О, Господи! - Зроблено! Ми врятовані.
- У чому справа? - Інша нога.
Твою матір...
ДУЖЕ СТРАШНЕ КІНО 4
На початку 21 століття ніхто не вірить, що за нашою планетою
спостерігають, так само, як людина
заглядаючи у мікроскоп, спостерігає за
рухом розмноження мікроорганізмів у краплині води.
А між іншим, жахливе
лихо з надрів космосу планувало напад
на безтурботне людство.
Ще зарано. Давай лягай.
Давай.
Правда.
Привіт?
Том!
О, я теж скучила. Маєш чудовий вигляд.
Я така вдячна тобі за турботу з приводу моєї роботи.
Це невдалий час.
Мені треба чимось зайнятися, оскільки Коді поїхав.
Йому виповнилося 11. Минулого року я віддала його до військового училища.
Це чудова програма.
О, знаєш, діти так швидко ростуть.
Я чула у тебе знов є дівчина.
Впевнена, що вона розумненька.
- Ось так. - 90 балів!
О, ти знаєш, твоя робота з людьми похилого віку так мене надихнула,
ЗАСІБ ВІД БЕЗСОННЯ
Том, тобто, нам є чому навчитися у них, а їм у нас.
Знаєш, загалом, вони такі самі як і ми. Тільки дуже старі.
Отже, я сподіваюсь, що нова робота
допоможе мені відволіктися від сумних спогадів.
Вони напевно і тебе мучать. Він з тих людей, які не забуваються.
Іноді, я прокидаюся в ночі и не можу зрозуміти, де ж він.
А потім пригадую.
Ти теж горюєш за ним, але мені було важче за всіх.
ВІАГРА
О, я балакуча, але якщо не відпустити емоції, то напруга буде зростати.
І як наслідок, вибух. Чим більше тримаєшся, тим сильніший тиск.
І тобі вже ніяк від цього не відкараскатися.
Ти, ніби, тягнеш за собою крізь життя цей тягар.
Часом, твої проблеми такого розміру, що тобі не впоратися.
- І куди тоді подітися? - Господи!
Так, ти чіпляєшся за релігію, рідних та друзів,
але при цьому лишаєшся в агонії.
Саме тому я і хочу стати медсестрою.
Я одразу помічаю, що з людиною відбувається.
У мене дар бачити, коли людей, біля мене мучать...
Раян, йди додому. Ти працював 16 годин поспіль.
Мені потрібні наднормові.
Не хвилюйся, добре. Усе...
ЕМ-ЕФ-ЕЙ ІНТЕРНЕШНЛ ЕВЕРБЛЮ
Раяне, що ти робиш?
Там же золото!
Он, там мавпочки!
Прокляття, Том, що ж ти накоїв?
Та годі тобі, з ким не буває, вірно?
Ах, так? Знаєш у чому проблема?
Як тільки тобі припече, ти втікаєш.
- Вірно, звільняюсь. - До тебе не дійшло?
Ти 6 став професіоналом, як би був більш наполегливий.
- Я не знаю. - Та, скільки можна.
Ну що тобі сказати, Ед? Як бачиш, я не майстер.
Може я взявся не за свою справу.
Про що ти кажеш? Ти закріпив контейнер ЕЙЧ-500.
Ах, та ну, це було легко.
ЕЙЧ-500
Том Раян. Давно не бачились.
Та, я цілими днями лише тим і займаюсь, що краном керую.
Ненавиджу свою роботу.
Йо, Томе! Де ти був?
- Махалік. - Сі Джей, це мій друг Том Раян.
Ми з ним на причалі працювали.
- Гей, Томе, як твоя родина? - Ти пам'ятаєш Мерилін?
- Твоя дружна незабутня. - Вона мене кинула.
Так, я знаю. Ми декілька разів переспали.
- Що? - Я теж.
Це ви про Мерилін? У ліжку просто чудо.
Мені про неї батько розповів.
Після розлучення моє життя втратило будь- який сенс.
- Я тепер ходжу, наче я зомбі. - Йоу, ти про зомбі не жартуй.
- Ця фігня реальна. - Йо, знаєш Ла Шранбу зі 120-ої?
Так.
Вона нещодавно чула, як зомбі рився у неї в смітті.
А на ранок, як є зникла.
Що? Ой, хлопче. Як можна як є зникнути?
Ну, скажімо, тебе нема, а де ти є ніхто не знає.
- Я хотів... - Стривай, ти кажеш, що це ніби
ти є, але тебе ніби і немає?
Ні, це не в один і той самий час.
- Вона ж не Девід Копперфілд. - Хлопці...
Ні, тебе може не бути в одному місці, але в іншому ти є.
І якщо ти є, то вже всяке є, А якщо тебе немає, то взагалі немає.
Це якщо ти не зомбі.
Чорт! Це скидається на правду! Надрукуй на веб-сайті.
- Вивішу на "Май Спейс". - Круто.
Том, знаєш, що тобі треба? Поїхати на якийсь час.
- Тобі варто відволіктися. - Та, не знаю.
Ні, ні, він має рацію. Давай з нами на рибалку.
Ми влітку знайшли шикарне місце.
Угу. Класне місце.
Гей.
Змерз?
Трішки.
Гей, слухай, я не з геїв, ясно?
О, ну і кльово. Я теж.
Ти що робиш?
Розслабся. Горішків захотілось.
ГОРІХИ КЕШ'Ю
Я був з тобою
Я мріяв так
Твої у мріях губи цілував
Я бачив тебе в снах
О мій солодкий
Друг
Тебе мені послала доля.
Я хочу тебе
Найтендітніший мій
Іди в мої обійми
Як щасливий, я з тобою
Який же ти гарний
У, бейбі.
Погляд ніжний твій шукаю
І повторюю я знову
Я кохаю.
- Так. Кльов був непоганий. - Так.
Мінога.
- От лихо. - Том, ти тільки не подумай...
Сподіваюсь, ти не маєш сумнівів...
Навіщо це, він вперше мене бачить?
- Ти спізнився, Том. - Мерилін.
- Ти вирішив переїхати? - На які кошти?
Коли при розлученні ти забрала все, окрім мого ім'я.
Вчора мені присудили і його теж.
Тепер твоє офіційне ім'я Горацій П. МакТітькіс.
Твій новий чоловік звісно задоволений.
Він хороший чоловік. На відміну від тебе.
- Ти ніколи не піклувався про дітей. - Це не так. Я хороший батько.
Діти!
Тату?
- Привіт, тату. - Привіт, Рейчел.
Як твої справи, принцесо?
Зачинено.
- Давай допоможу. - Ліпше я.
- Це зовсім не важко. - І мені теж.
Ну, гаразд, неси.
Побачимось у вівторок.
Гей, Мерилін.
Тобі личить вагітність.
Я не вагітна.
Я не хотів... Вибач.
Якщо хочеш привести життя до ладу, займись дітьми.
Ти права. У мене лише це і залишилось.
Діти і машина.
"СІТІ" ДОГЛЯД ВДОМА
Містере Коджі, для місіс Норіс потрібна нова доглядальниця.
Знов? Якщо не робити їй послуги, я кожного дня втрачаю гроші.
- А що з попередньою? - Йоко. Ви бачили.
Яка фігня! Підкладіть їй туди серветку.
Це все їх будинок. Він проклятий.
Не буває ніяких проклять.
Що за нісенітниці. Безглузді вигадки.
Треба сьогодні направляти до неї дівчину, або мені буде непереливки.
Привіт. Я Сінді Кемпбелл, я шукаю роботу доглядальниці.
У мене є рекомендація від друга, але, на жаль він... О, Господи!
Не звертайте увагу. Спіткнулась, впала.
Ви нова найкраща співробітниця.
- Починаєте сьогодні? - Так одразу, я навіть не знаю.
Повірте, вам сподобається.
Я покажу. Десять хвилин і ми там.
Ходімо, ходімо.
Містере Коджі?
Де ви?
О, Господи!
Зараз. Давайте покладемо вас у ліжко.
Ось так. Вибачте.
Ось ви де. Бачу, ви познайомились з місіс Норіс. Це кататонія.
Так, я хотіла покласти її назад у ліжко.
Вона могла собі щось зламати.
Коли я увійшла, вона вже лежала на підлозі.
Звісно, звісно. Я допомагати. Ви за ноги, я за руки.
Місіс Норіс, я буду вас доглядати.
Мені теж дуже приємно познайомитися.
Бачите, робота створена саме для вас. Я вам все показати.
Спочатку сюди.
Ну, як?
Я не знаю. Є щось дивне у цьому будинку.
Присутність.
Присутність? Нісенітниця. Звичайнісінький будинок.
Кумедно. Я мріяла, що буду жити у такому будинку разом з чоловіком.
Але, виходить, усе це...
...безглуздо.
Ходімо на гору?
Прекрасний район, школа, магазини поруч.
Підлога із твердої деревини. Майже усе досконало.
Велике подвір'я, завдовжки у 100 футів.
З іншої сторони є сад.
А ось ванна-кімната. Дуже-дуже велика і...
гарна.
Так, гарно. Ніби чудове місце для роботи.
Але я відчуваю скрізь щось лихе.
Лихе? Нісенітниці!
Щось відомо про людей які тут мешкали?
Люди? Ні, я нічого не пам'ятаю. Я нічого про них не чув.
Тут відбувалося щось дивне?
Дивне? Це пусте. Цілком нормальний будинок.
Можливо це так. Але за нами наче хтось спостерігає.
- Містере Коджі? - Це я.
Це я верещу з радості, що ви у мене працюєте.
Великий, великий, ентузіазм.
Ми надаємо страховку і дантиста, і два тижні відпустки.
Сподіваюсь, ви починаєте сьогодні.
Можливо, одразу працюйте тиждень?
Ви ідеальна кандидатура для цієї роботи.
Це дивовижний шанс для вас.
Містере Коджі, а ви, випадково, нічого від мене не приховуєте?
Я був брудний.
Так що,
домовились?
Згода.
Бери рукавицю, чекаю на дворі.
Роббі, давай, зіграємо.
Так ти до нього не проб'єшся.
Слухай, Рейч. Це чоловічі справи. Повір мені.
Так, Роббі, ти готовий до вбивчих подач?
Так. Можливо з роками я досягну твого рівня.
Ну, гаразд. Я знаю, що схибив,
але ви собі не уявляєте як це важко виховувати дітей.
Коли почнеш, повідом.
- Що з вами? - Мої очі, мої очі.
О, набагато...
краще.
- Вибачте. - Та, нічого.
Мені і не таке у пику сували.
Привіт, я Сінді Кемпбелл, ваша нова сусідка.
Том Раян. Ви сама там мешкаєте?
Я доглядаю місіс Норіс, але,
так, вперше в житті я залишилась зовсім одна.
- Мені це знайомо. - Схоже у нас з вами багато...
Спільного.
- Ми завершуємо один за одного... - Вечеря.
...речення.
Ну, можливо кожен з нас хоче знайти друга.
Я хочу. Гаразд, піду до місіс Норіс.
Зараз встановлю їй катетер
потім треба почистити шкіру між складками жиру.
Я вскрию набряки. А потім зроблю надрізи і ось так...
...але найголовніше шмарклі відсмоктати.
Чудово.
- Побачимось. - Неодмінно.
Ну от, місіс Норіс. Вже час чистити торбу з лайном.
Місіс Норіс, мені здається у цьому будинку є щось дивне?
Так. Так.
- Ні? - Так!
Може ви і праві. Мені напевно здалося.
Розслабтеся.
Ось так.
О, бідолашна, не треба боятися.
Я про вас піклуватимусь.
Знаєте, я думаю, ми з вами зав'яжемо міцну дружбу.
Справді. Добре.
Розслабтеся. І вушка теж.
Добре, добре.
Ось.
Як приємно.
Добре.
Вам же приємно?
Яка тепленька. Правда, приємно?
О, Господи!
Вибачте.
Роббі.
Сюди.
Пограємо у футбол.
Вибачте, я вас не помітив. Як ви?
- Нічого, горло пом'якшило ваш удар. - Дякувати Богу.
Я погарячкував. Мій син...
- Ви чимось налякані, - Нічого, просто...
У цьому будинку щось не так.
- Вчора я бачила обличчя. - На ньому був ніс?
Так.
Тоді це обличчя.
Потім якась дивна рука у душі
і жахлива тварюка на сходах.
Загалом, знов усе спочатку.
О, зрозуміло. У вас хтось є.
Ви ще кохаєте його? Бажаю щастя.
Стривайте.
Ви не зрозуміли. Тяжко про це говорити, але...
ви маєте про все дізнатися.
Я була заміжня колись.
- А ну пішла звідси, сволота. - Я тобі не сволота.
- Сам ти гівнюк. - Закрий пельку, шльондра біла.
Ну, якщо чесно, то двічі.
Ми з чоловіком втілили у життя нашу мрію.
Пані та панове, претендент на звання чемпіона - Сінді Кемпбелл.
Будь розкута, Сінді. Пригадай тренування, будь уважна.
Думай звідки чекати удар.
Я виграла 20 разів поспіль.
Залишалась ще одна перемога, аби отримати пояс.
В нокаут її з першого удару.
Тіфані Стоун.
Сінді, слухай мене. Тобі страшно, але я вірю у тебе.
Ти переможеш.
Почали.
Стій-стій, ще раз так зробиш і я зніму з тебе очко. Зрозуміло,
Спіймав, спіймав. Бачив, чувак.
Сил моїх більше нема.
І тоді я погарячкувала, і зробила
найбільшу помилку у своєму житті.
Сінді, ні!
О, монетка.
Джордж! Ні!
Якби не той удар, цього б не сталося.
- Я у всьому звинувачую себе. - Правильно робиш.
Але, Сінді, це вже у минулому.
Вже час замислитися над майбутнім.
Якщо я і закохаюсь знов, то лише у того, хто зможе захистити мене.
У цій справі в мене погана слава. Спитай у мого сина.
Спитала. А що значить даун?
Це не головне. Головне, що я багато разів підводив людей.
- Я піду. - Стривайте.
Може мені просто не судилося знайти щастя.
Але коли я бачу тебе, так хочеться спробувати.
- Що відбувається? - Я не знаю.
Чому раптом стало темно?
Чому вітер дує у тому напрямку?
Чому ні в кого з нас нема сушилок?
Я ніколи ще не бачила таких хмар.
- Ти неушкоджена? - Ні.
Ну і грім, а? Яка сильна буря.
- Я в житті таких не бачив. - І я теж.
А що коїться зовні?
Ця була зовсім близько.
Не бійся, блискавка двічі в одно і теж саме місце не влучає.
- Де Рейчел? - Я вважала вона з тобою.
Ах, ось ти де.
Так. Ну, все. Минулося.
Я відчуваю тут такий запах... як...
Лайно.
Це від бурі.
Я піду пошукаю Роббі.
Спробуй ще раз.
Що відбувається? Машина не заводиться.
Давай.
У мене перестав працювати кишечник.
- Чому? - Як справи, Марвін?
Двигун не працює.
- Поміняй соленоїд. - Це ідея.
Кінець Америці!
Чорт!
Завалюйте його!
Тікаймо!
ТРАЙПОД
ХІТИ 80-х
ЗНИЩИТИ ЛЮДСТВО
Стильний прикид.
Дякую.
- Воруши задом, Джи. - Ей, куди ви усі?
Привіт.
САЛЮТ?
ТИ ТУТ ЖИВЕШ?
ТИ ЖАХЛИВО РОЗМОВЛЯЄШ ЯПОНСЬКОЮ.
ТИ ОБРАЖАЄШ МІЙ СЛУХ.
ТИ ПРИВІД?
ТАК. МЕНЕ ВБИЛИ І МІЙ ДУХ ТИНЯЄТЬСЯ ПО ЗЕМЛІ!
ЯК СУМНО. МОЄ ЖИТТЯ ТЕЖ ТРАГІЧНЕ.
ТИ МАРНО ДУМАЄШ, ЩО МЕНЕ ЦЕ ХВИЛЮЄ.
Я ЗНАЮ , ЩО ПОТРІБНО, АБИ ПЕРЕМОГТИ ПРИБУЛЬЦІВ.
ГОСПОДИ! СКАЖИ МЕНІ!
ВІДПОВІДЬ СХОВАНА У СЕРЦІ МОГО БАТЬКА! ПРОСЛІДКУЙ ЗА КРОВ'Ю...
СТРИВАЙ!
Мені не прочитати.
ЯХУ
Вже легше.
Роббі, тато йде.
Що таке? Що відбувається?
Скажи у чому справа.
- Ніколи пояснювати. - Прибульці!
Ну, вони на нас напали.
Поклади сюди харчі. Через хвилину вшиваємося звідси.
Мій зад.
Пеніс.
Треба йти.
- Сінді. - Том.
- Куди ти підеш? - Там є хтось.
Він знає як це припинити. Тобі не зрозуміти.
- Я розумію. - Ходімо зі мною.
Я б залюбки, але мої діти...
Ну що ж, треба прощатися.
Пообіцяй знайти мене коли
це скінчиться і ніколи не забути,
і колись знов обійняти мене.
Живою?
- Так. - Обіцяю.
Прощавай, Сінді.
Гей, стривай.
Соленоїд. На щастя.
Марвін, встановив соленоїд?
Так, взяв он в того чувака.
- Сідай. - З якого дива?
Тепер за вас відповідаю я, і окрім мене у вас нікого немає.
Гей.
Гей, що ти робиш?
- Сідай у машину, Марвін. - Та кинь це, Том. Що за жарти?
Сідай у машину, Марвін, або тобі кінець.
Добре.
Ні, стривай...
- Зачинено. - Не смикай ручку разом зі мною...
- А коли ж мені її смикати? - Давай на рахунок три.
- Гаразд. - Один, два...
- Не тисни на три? - Але ти сказав на три.
Один, два, три і відчиняй.
- Що ти робиш? - Намагаюсь відчинити!
Один, два...
Припиніть. Слухай, тисни на рахунок три.
Але я увесь час так і роблю!
Але я ще не натиснув на кнопку!
- Гаразд, натиснути на чотири? - Я скажу три.
А на чотири наплюй. У тебе буде ціла купа часу.
Зрозумів. Я сяду в іншу. Ти задоволений?
- Господи. - От дає.
Чесне слово, краще померти.
"У дівчинки була качка".
"Вона годувала і доглядала її."
"Але якось, качка втекла від неї на волю."
"Качка усе бігла і бігла,
поки не знайшла ставок".
Пане президент, щойно повідомили, що на Землю напали прибульці.
Ага, зрозуміло.
Сер, вони вже зруйнували декілька міст.
І якщо нічого не робити, вони повбивають нас усіх.
Я зрозумів. Але я повернусь до цього пізніше,
а зараз мені треба дізнатися, що сталося з цією качкою.
Сер, з кожною хвилиною збільшується кількість загиблих.
Люди загинуть у будь якому випадку, а качка можливо ще виживе.
Я читав цю історію раніше, пане президент.
Качка помре.
Господи! Жах, який жах.
Пане президент, на нас напали прибульці.
Тобто, можливо, батьки усіх цих дітей загинули?
Давайте, почитаємо іншу історію. "Червона шльондра".
Шапочка, сер. Ми терміново веземо вас у Білий дім.
Які дивні діти. Треба прийняти той наказ про аборти.
Так, сер.
Ви можете вийти через зовнішні двері
або через дірку в бортах літака.
Дякуємо вам за те, що ви скористалися "Саузерн Коуст Ейр".
Егей?
Вона моя. Це я знайшла.
- Сінді? - Бренда?
Господи. Давно не бачились.
Так. Дуже давно.
- Я думала ти померла. - А я думала ти померла.
Це був твій рейс?
Ні, я хочу зробити репортаж. Я тепер репортер у відділі новин.
Та ти що, ти досягла таких успіхів.
Я їздила у відрядження. Подивись сюди.
Це Детройт.
А ось Детройт після вторгнення.
О, Господи.
Удар був руйнівним.
Усе скінчено, людство програло цю війну.
Ні, ще є надія.
Я вірю, що хтось знає як знайти вихід.
А може і як їх подолати.
Поїхали. Репортаж буде винятковий.
Можливо. Але на чому? Усі машини стоять.
Стривай, а може спрацює.
Гей, у Нью-Йорку лише у мене рухається тачка!
А ви відсмокчіть, хвойди!
Ти маєш рацію, Сінді, вдалося.
Дивись скільки поранених.
Як сумно.
...величезний пацюк.
- Довго ж ми колупалися з цією трубою. - Зараз би у ванні полежати...
Що тут трапилось?
- Зомбі! - Чорт!
Вперед.
Дивись, щоб тебе не вкусили!
Чудова новина: вони бояться струму.
Бабуся? Зомбі забрали мою бабусю!
Помри, бабуся! Помри! Помри
Я так тебе любив!
Махалік?
Поглянь, що вони зробили з моєї бабусею!
Вона мене з пелюшок виховувала.
Гей, у нього тачка є. У нього тачка.
Машина! Заберіть ключі!
Це не моя. Я б віддав, але не можу. Це не моя машина.
Не бійтесь, діти, двері замкнені, вони не зможуть...
...зробити вам робота з шоколаду... Офіціант!
- Тату! - Діти!
За що?
Ну... Назад!
Назад.
Віддавай ствол, я беру тачку.
А як бути із ним?
Не треба тачки, мені потрібен ствол.
Ні, ствол не віддам. Я хочу тачку.
Виходить, ти ствол хочеш, а ти хочеш тачку.
- А тобі що? - Ну, я завжди хотів ножа.
Гаразд, міняймося на рахунок три.
Один, два, три.
- Нормально? - Здається ні.
Тату, машину забрали.
Так, ну що ж, підемо пішки.
Що? І це усе? Ти здався?
Так, саме так. Тобі потрібен герой? Знайди собі іншого.
За що?
Пішли.
Так, я не зрозумів.
Дівчинка взяла качку на руки і та вмерла?
Пане президент, країні загрожує небезпека.
З'яжіться з Солом Бетенді.
Ви про службу безпеки?
Сер, це свідок вторгнення.
- Розказуйте? - Вони недоторканні.
Вони спалюють одяг прямо на людях.
І усі навколо лишаються голими.
- Ви були голою? - Ні.
Дякувати Господу, хоч щось приємне. Дайте їй дрібничку на згадку.
Ліл Кім. Ліл Кім з'їла мій сендвіч.
Стережися, Рассел Кроу взяв телефон!
Ар Келлі, не мочися на мене.
Ох, ви цицьки мої!
- А де ми? - Точно не знаю.
Але думаю недалеко. Це десь біля 62-ої милі.
- Щось не так? - Ні, просто...
Я хлопця зустріла.
Але він, чи надійний він? Ох, тобі б він сподобався.
А як його звати? Може у нас щось було.
- Том Раян. - Так, дійсно.
- Товстий китаєць? - Ні. Ні.
Але з ним я не проти залишитися до кінця життя.
Сінді! Дивись!
62-га МИЛЯ
- Що це за місце? - Я не знаю.
Але батько хлопчика десь тут. Треба прокрастися туди.
У такому одязі нас одразу помітять.
Брендо, поглянь.
- Він милий хлопчина, чи не так? - Так.
Єзекіль? Єзекіль, де ти?
Єзекіль, давай наввипередки?
Тільки без шахрайства.
Це він.
Такий собі нічого.
Друзі. Друзі.
Не бійтеся звуків тих, про кого ми не говоримо.
Між нашим селом і тими, хто зовні
укладена мирна угода.
Хто хоче прочитати молитву?
Єзекіль.
Піхва.
Піхва і цицьки!
Амінь.
- Отче? - Голлі.
Навіщо ж ти перериваєш святкування...
на честь розпочатого спільного життя Мордехая і Хосса?
Охоронці схопили біля сараю двох чужинців.
На обговорення виноситься питання про схоплених чужинців.
Але спочатку, Марто, яка в тебе звістка?
Натаніель Вінстон та Аліса Сміт повідомили про свої наміри.
У його наміри входить: якнайшвидше зайнятися з нею сексом.
А в її наміри: трішки попручатися, але потім піддатися.
Тихіше.
У нас є і більш важливі питання.
Гадаю, що присутність у нашому поселенні чужинців
спрямує сюди тих, про кого ми не говоримо.
Говорячи тут про тих, про кого ми не говоримо,
Хіба не згадав ти про тих, про кого не можна згадувати?
Не згадуй про тих, про кого не можна згадувати...
і про кого ми говоримо.
Старійшина Хейл, чужинців варто приймати більш душевно.
Єрємія, не краще було б тобі притримати свій язик?
Пробачте, старійшино Хейл,
часом, язик у мене вештається, як йому заманеться.
У мене великий досвід в таких питаннях.
Можу допомогти, якщо підемо туди де нікого нема.
Ну, або прямо перед вами, мені до дідька.
Тихіше.
Старійшинам треба поміркувати.
Вже краще.
Я, хіба не в себе вдома?
Ні.
Чужинці, ми дозволяємо вам залишитися з нами.
Але оскільки ви тепер частка нашої родини,
ви повинні залишитися тут назавжди.
Ні! Ні!
Як загинув твій син? Це важливо для всієї Землі!
- Ви знаєте що робити. - Ти його вбив?
Ми такого лайна не будемо терпіти!
Так, село ніколи вже не буде як раніше.
Через декілька годин після вторгнення прибульців,
голови світових держав зустрілися в резиденції ООН.
У цю страшну для людства мить,
усі мешканці землі, як одна людина, покладаються на мудрість
президента Сполучених Штатів.
Пані та панове, президент Сполучених Штатів.
- Давайте, друже. - Про вас розмова, сер.
О, так звісно.
НІГЕРІЯ
ЄГИПЕТ
Ну що ж, індієць, француз та Папа римський летять у літаку.
Пілот запитує: "Чи є серед вас необрізані"?
І ось Папа підіймає рясу і каже: "Закрий пельку, дурень
ти ж не знаєш мов".
Єврей сказав японцю: "Відкрий очі".
А той: "Відкриті, псих єврейський. Це ти мені вторгував дешеві окуляри"
ЯПОНІЯ
Чим відрізняється бельгієць від собачого лайна?
Бельгієць п'є вино, а лайно приємно пахне.
БЕЛЬГІЯ
Ось, я серйозно, Я сьогодні тут в О... ООН,
тому що на Землю напали.
Приємна новина, ми в змозі дати відсіч.
Мої військові радники із Пентаграми, зробили цілком неможливе.
Вони захопили чужопланетну теплову гармату.
Тепловий промінь знищує тіло, а від людини лишається лише одяг.
Наші науковці змінили його полярність на протилежну,
аби спрямувати цю зброю проти чужинських загарбників.
БОЛІВІЯ
Так, про що це я?
Ах, так. Ми гадаємо, що броня прибульців не захистить їх від
цієї модифікованої зброї.
Заспокойтеся.
Прошу.
Я розумію, що ця технологія може здатися страшною,
але повірте мені, ця теплова гармата - надає нам перевагу.
Я вам продемонструю.
Зараз перевіримо, чи включена ця штука.
НІМЕЧЧИНА
Е... видовище так собі, поганеньке. Усе обвисло і теліпається.
Ось хіба ця рожева штучка.
БОЛІВІЯ
Хто-небудь принесіть змазку і ми це змажемо.
Харпер. Господи, усі посли голі.
Як не соромно? Яке неподобство?
Сер, ви теж голий.
Хіба? Я думав що це шкіряний одяг.
- Сер! - Це гудзики?
- Ні. - Я сіпав це туди- сюди як блискавку.
Пане президент.
Знов качка крякає.
Йоу, братику, ти бачиш? Червона трава.
Ні.
- Тату, до мами ще далеко? - Я не знаю.
Я вже стомився нести твою сестру.
Я йшла сама увесь цей час.
- Тоді кого ж... - Я розрахуюсь.
- Не відставай. - Тату, дивись!
Гей, хлопці! Я допоможу.
Роббі!
О, ні.
Стій тут. Тільки нікуди не йди. Я зараз.
Гей, хлопці! Я допоможу.
Класно!
Зупиніться!
- Ти з глузду з'їхав? - Ні, мені оплатять навчання.
Капець!
Роббі.
- Таю! - Що це з тобою?
Гей, поглянь сюди. Класно!
Роббі!
Рейчел!
Дівчинка, ти тут сама?
Давай ходімо зі мною. Я не ображу тебе. Правда, діти?
- В тебе є братик? - Облиш її.
Діти, втікайте!
В укриття!
Сюди.
За мною в укриття.
В укриття за мною.
- Може не варто. - Пішли, я прекрасно знаюся на людях.
Ось так. О, Бренда.
Зроблено!
Ти дуже швидко вчишся.
А ти дійсно ніколи раніше не взбивала сметану?
У моїх краях це має іншу назву.
Сталося лихо!
Пі-пі! Піхва!
Гей!
Ви не монстри.
Місіс Гендерсон?
І Джо Свиняча Морда.
- Що сталося? - Генрі...
Йому стало погано із серцем.
Ось через цей ніж.
- Хто це зробив? - Це Єзекіль.
Генрі, вам треба до лікарні.
Я гадаю вас ще можна врятувати.
Так, і було б не погано якби ви на ножа не тиснули.
Залиште мене з Сінді та Брендою. Мені треба багато чого їм сказати.
Вислухайте мене.
Мені не довго залишилось.
- Слабак. - Бренда.
Що? Фіфті Сенту дев'ять куль всадили, а він ще живий.
Скажіть, Генрі, хто вбив хлопчика? Це ви?
Ні. Я його любив і його матір теж.
Я мав бути із ним, коли він помер.
- Це було жахливо. - Як це сталося? Розкажіть мені.
Вони пішли на боксерський бій.
Бій на звання чемпіонки серед жінок.
І стався жахливий нещасний випадок.
О, Господи!
Тільки в Америці!
Я так довго шукала його вбивцю,
а я і є той вбивця, Брендо.
Це все моя провина.
Генрі, ваш син сказав, що, знайшовши вбивцю,
Я дізнаюся, як перемогти прибульців.
І це правда. Хіба ви не зрозуміли?
Вам лише потрібно...
Який дурень відпустив його на волю?
Його брат, він шериф.
От фігня.
- Ось так, люба. - Тепер ми помремо?
Гей, нічого такого не буде.
- Я ще нікого не загубив. - А як же Роббі?
Окрім Роббі.
Але зараз це не важливо. Важливо, те, що я тут з тобою.
Спробуй заснути, гаразд?
Заспівай "Спи, маленька, засинай"
Я такої не знаю.
А "Ой люлі-люлі моя дитино"?
Вибач, Рейчел, я і цієї не знаю.
Такою безсоромною ти...
...завжди вмієш бути, мерзота
Ти хочеш дупою вертіти, мерзота
Лягай же на підлогу, мерзота
Та, ні, мовчиш у відповідь
Яка ж ти мерзота
Привіт, заходь.
Сідай.
- Мене звати Олівер. - Том Раян.
- Ти боїшся? - Авжеж боюсь.
А я ні. Я звичний до смерті.
Але тут інша справа. Це війна.
Ні, це знищення.
Не називають же війною боротьбу людей
з хробаками, або драконів з вовками,
або вовків з тими, хто хоче згодувати їх хробакам.
Чорт забирай, Том, ти розумієш, про що я?
У прибульців теж є слабкі місця.
Здається японці прибрали декількох в Кіккомані.
- Кіккоман. Це соєвий соус. - Правильно, так.
Ми з тобою, Том, маємо боротися з цими тварюками.
Вилізти з підпілля и розпочати з ними боротьбу.
Ми створимо свої триноги, але тільки з чотирма ногами.
Тату.
Тату!
Рейчел!
У чому ж секрет, Брендо? Що ж я не врахувала?
Ой, ой, знов перевдягнені бовдури?
Допоможіть! Допоможіть!
Я ж обіцяв тебе знайти.
Де ми? Що це?
Якийсь кошик причеплений до триноги.
Чорт!
Це все жахливо.
Але чому? Що вони з нами зроблять?
Не знаю, але вони забирають усіх. Молодих, старих, заможних, бідних.
Чінгі.
Ві-Ай-Пі
- Рейчел! - Ні
- Я померла? - Ти не померла.
- Бренда! - Сінді!
Гей. Буває і гірше.
Міняймося?
Давай.
Брендо, дивись!
Господи! Прибульці вбили динозавра!
Привіт, мешканці землі. Раді вас бачити на борту командної триноги.
Де Рейчел? Що ви зробили з моєю донькою?
На все свій час, Томе. Спершу, давайте пограємо.
Пристрої, закріплені на вас Спрацюють через хвилину.
Приймач на стіні за Сінді дозволить вимкнути їх.
Але де ключ? Даю підказку, Сінді.
Отже, гра почалась.
Я не розумію.
Ну, гаразд. Може це допоможе тобі прозріти.
Я маю щось...
...розрізати цим?
Це ж елементарно, так.
Ні.
Ні. Ключ за твоїм оком, зрозуміло?
Золтар, йди сюди. Вона це зробить.
Протез.
Побилася якось у барі.
Маю надію, тебе це не злякає.
Звичайно, ні.
А можна я теж його спробую?
Мовчати. Гра ще не скінчилась.
- Рейчел! - Тату!
Роббі.
Том, чи залишаться твої діти живими, залежить від тебе.
Ох, ми небіжчики.
- Ха! Такого ти не чекав, чи не так? - Ні, навпаки,
я розраховував на це.
Я назвав це Яйцерізкою.
Чому?
Зрозумів.
Відповідь схована в серці мого батька!
О, Господи! Звичайно.
Те, що в крові. Генрі був вітчимом.
Ти рідний батько хлопчика.
Де ж ти її підчепив?
О, на студентських канікулах в Кабо. Я був, як усі.
І це зовсім не важливо!
Що це?
Насолоджуйся Томе.
Благаю, ваш син був би проти.
Його привід вештається Землею через біль, якого ви йому завдали.
Ні. Я прилетів, заради помсти.
Але це моя провина. Відпустіть інших.
О, це вже ні. Погляньте як він страждає...
Ей, Сінді! Дивись, я в телевізорі!
От прикол. Я хочу передати привітання тусовці.
Ти що з кактуса впав?
Ніхто не має право мене лупцювати.
Золтар, на допомогу.
Ну, що за фігня.
Я знаю, ти злий на людство через загибель сина, але...
Мої вуха!
...ти не повернеш його до життя вбивши нас.
Ні, ви усі розрахуєтесь за скоєне.
Недаремно ж я будував цю штуку.
Коли її дверцята зімкнуться, ціпок буде закріплено.
Твої діти будуть врятовані, Але ти загинеш страшною смертю.
Чи стане у тебе духу не кинути тих кого любиш?
В тебе 60 секунд.
- Ні. - Не бійтеся, діти.
Я вас не кину.
Не варто нас тримати. Досить того, що ти показав нам як ти нас любиш.
І показав себе чоловіком.
І дав мені знов закохатися.
Ми тобі пробачаємо, тату.
Ліза зупинилися!
- Діти. - Тату!
Ти вирішив пожаліти нас?
Пам'ятати погане легко, але щоб пробачити, потрібна мужність.
Інтервенція добігла кінця.
- І? - Я як би це сказати, мені жаль.
Не впевнює.
Пробачте, що спопелив мільйони людей. Так краще?
Стривайте! Де Бренда?
Що? Ми вже не воюємо, я домовилась.
Давай, Брендо ходімо.
Бувай, Золтаре! Дзвони, не забувай!
А ти у неї нічого не підчепив?
Ні, ти що, я в неї перший.
Гаплик нам усім.
Мамо!
Дякую.
Дивіться, а ось і дідусь.
Це мій новий чоловік.
Як це романтично.
Кохання може прийти до кожного.
Отже, як не крути перемогло кохання,
а інтервенти були знищені.
Бо це наша Земля -
- планета людей.
Ми маємо право жити тут.
І доки є кохання, людство буде жити.
Спроби наших ворогів знищити нас, завжди не мали успіху.
Їх гидотні плани оберталися для них загибеллю.
У всьому всесвіті, в жодній галактиці
нам нема рівних, ми особливі.
Ніхто не може знищити нас, Ніхто не може зламати нашу волю.
Чому? З усього що робить нас особливими,
Кохання - наша головна сила.
Завдяки коханню, людство...
ЧЕРЕЗ МІСЯЦЬ
Дякую. Ми знов на нашій програмі.
У нас неймовірний гість з неймовірними новинами.
Це так. Він вже тут Рятівник усієї Землі.
Зустрічайте Тома Раяна!
Так!
Шановний друже.
Вау.
І все? Гаразд.
- Отже, ви закохані. - Так, я закоханий.
Він не знаходить собі місця.
- Ви дивовижний, коли закохані. - Дякую.
- Розкажіть про неї. - Вона чудова.
Потрясна. Усе так не просто.
Ви здається, казали, що вона складна людина.
Де ж там.
Ви збожеволіли. Том Раян збожеволів!
Я збожеволів!
Саме так.
Я кохаю Сінді Кемпбелл! Я хочу стрибати!
Так! Так! Так!
Так, Томе, а Сінді тут?
Я знаю, що тут. Сінді, я знаю, що ви тут.
Сінді! Сінді!
Так, давайте її сюди покличемо.
Я кохаю цю жінку! Я кохаю цю жінку!