EN ASKUNGESAGA
Det var en gång, i ett fjärran land, en vacker flicka och hennes pappa.
Okej, det var inte så längesen, och landet var inte så fjärran.
Det var San Fernando-dalen, det såg fjärran ut för all smogen.
Men då var det mitt kungarike.
Jag var min pappas bästa kompis, och han var min.
Jag hamnade efter på smink- och modefronten-
-men jag saknade aldrig nåt. Jag var den lyckligaste flickan i världen.
Pappa ägde det häftigaste kaféet i dalen. Jag älskade att vara där.
Där fanns inga lättprodukter, och fett kostade inget extra.
På Hal's var alla som en stor familj.
- Önska nåt, prinsessan. - Varför då?
Jag hade fantastiska vänner och den bästa pappan.
Men pappa tyckte visst att jag behövde en sak till: Fiona.
Du är jättefin, Fiona!
Med min styvmor kom hennes tvillingar: Brianna och Gabriella.
Mina hopplösa styvsystrar. Men om pappa var glad så var jag det.
Vi skulle bli en enda stor, lycklig familj.
- Ett räcker. - Tyvärr var det här ingen saga.
"Han tog hennes hand och kysste den. Sen drog han upp henne på hästen."
"Prinsessan och prinsen red i väg till hans slott"
-"där de levde lyckliga i alla sina dagar."
Kan sagor bli verklighet, pappa?
Nej... Men drömmar kan bli verklighet.
- Har du en dröm? - Min dröm är att du ska växa upp...
...läsa på college, och en dag bygga ditt eget slott.
Vilket college läser prinsessor på?
De går...där prinsarna går. De läser på Princeton.
Men vet du, Sam, sagor handlar inte bara om att hitta en prins.
De handlar om att följa sina drömmar och stå upp för det man tror på.
Låt inte rädslan att missa...
- Hindra dig från att spela. - Just det.
Kom ihåg att i den här boken finns det saker som du måste känna till.
Mitt kungarike föll samman när jordbävningen drabbade dalen.
- Gå inte! - Jag kommer tillbaka.
Jag förlorade min bästa kompis.
De enda sagorna i mitt liv var de jag läste om i böckerna.
Pappa hade inget testamente så min styvmor fick allt.
Huset, kaféet, och mot sin vilja, mig.
ÅTTA ÄR SENARE
Sam?
Hallå, Sammie?
Sam!
Det är dags för frukost.
Så kom hit med min frukost!
Sam!
Försiktigt, mina damer. Sök efter ögonen. Ett, två, tre, cykla!
Flaxa, flaxa och Mary Lou Retton!
Palmer, palmer och frihetsgudinnan! Runt hamnen.
Rundtur och virvelvind!
Vilken talang mina flickor har.
Helt otroligt, faktiskt.
Sam!
Jag kommer.
Är det norsk lax som jag bad om? Jag måste ha omega-3.
Bara det bästa.
Det märks. Det kostar en förmögenhet att flyga in det från Norskien.
Och tryck ifrån, mina damer.
Är du beredd?
- Oj då. - Vidrigt! - Mamma!
Min tjocktarm är spastisk.
Du har en spastisk hjärna.
Sluta. Slå henne inte!
Varför står du där? Gå till jobbet.
Jag kan inte i dag. Jag har ett prov...
Hör här, Sam. Folk går i skolan för att bli smartare-
-så att de kan få ett jobb.
Du har ett jobb, så du kan hoppa över ett steg.
Kom igen nu, sätt fart.
Och flygande Karamazov!
Nej, låt dem vara på. Gräsmattan ser lite brun ut.
Vi måste spara vatten. Vi är mitt i torkan!
Torkan är för de fattiga.
Tror du att J.Lo har en brun gräsmatta?
Folk som förbrukar extra vatten har extra klass.
Är det det bästa köttet? Kon måste ha fuskat på provet.
Jösses.
Det räcker med lax nu. Du har gjort omelett, soppa och pudding.
- Hjälp mig. Fiona tänker äta upp mig! - Vad äckligt.
- Din beställning är färdig. - Jag tar den.
- Inne! - Ingen fara.
- Hur mår du, Chuck? - Superbra.
Ostomelett, extra bacon, krispig. blåbärsmuffins och en Cola.
Cola light, jag försöker gå ner i vikt.
Den går ingenstans.
Hämta de här laxvåfflorna!
- Vad gör du här? - Snart klar.
- Du kommer för sent. - Fiona blir galen.
Jag oroar mig för din utbildning.
Du får stiga upp med tuppen. Din pappa skulle inte gilla det.
Inga men. Lämna Fiona och hennes stora rumpa till mig.
- Tack, Rhonda. - Gå nu.
- Det ser bra ut, mr Farrell. - Mercedesen är mannens bästa vän.
Jag ska komma ihåg det.
Allt är möjligt om man bara tror...
- Provspelning? - Klockan fem. Säg till mamma.
Slå dem med häpnad.
Pappa. Ser du hur jag får åka till skolan? - Ta inte illa upp.
- Är det inte synd om mig? - Jag tycker synd om bilarna...
-...som du kraschade. - Okej.
- Vad har du på dig, Carter? - Det är min Snoop-Dizzle-look.
- Jag kan inte köra dig så där. - Sam.
Jag vill komma nära min rollfigur. Det här är en del av min utbildning.
- Men vad är det här? - Okej, andra tagningen.
Buenos días. Er dagliga påminnelse om att spara agua:
Duscha snabbt. Heder åt mr Rothman som inte har duschat på flera veckor.
Glöm inte att det är sista dagen för biljetter till Halloweendansen.
Jihoo. Du kan också klä ut dig till nån annan. Jag menar...
Visa lojalitet för USA:s flagga-
-och för republiken som den representerar.
Parkeringsplats rakt fram.
- Där är en plats! - Se upp.
Försten vinner!
Ser man på. Shelby Cummings med följe.
- Hon vill ha mig. - Ni har aldrig pratat.
Jag har faktiskt pratat med henne. I min fantasi.
I min fantasi är hon heltänd på mig.
Du kan få nån mycket bättre. Även i din fantasi.
Där är en till plats.
Kom igen nu!
Austin!
Folk som Shelby och Austin är programmerade att hitta varann.
Så mycket ego i ett par.
- Vad säger de om dig, tror du? - De vet inte ens att jag finns.
Vi är iakttagna. Klockan tre.
Vit zon är för coola personer. Inga töntar.
Kafétjejen? En frukostburrito att ta med, tack.
Och du trodde att de inte visste att du fanns.
Undan. Undan.
- Shelby! Hej. - Hej, kompis!
- Varför tolererar vi dem? - Du fick en Prada-väska av dem.
Snarare en Fuskada-väska. Helt oäkta.
Var hälsad. Samantha, du ser strålande ut som vanligt.
- Tack, Terry. Ursäkta mig, galaxen kallar.
Zion? Löjtnant Terry här. Hallå? Hör du mig? Du försvinner...
Stackars kille. - Han är i alla fall lycklig.
Han lever i en annan värld.
Ibland är fantasin bättre än verkligheten.
- På tal om fantasier. - Vi ses sen.
Javisst. Den hemlige beundraren.
Var var du? Det är så längesen vi pratade.
Vi pratade i morse.
Jag kan inte sluta tänka på dig. Vad tänker du på just nu?
Först på dig.
Rothman har dissekerat en groda för mycket.
Kvack, kvack.
Skrattar.
Jag vill höra dig skratta. När kan vi träffas?
Snart!
Hur har dagen varit hittills?
En galen styvmor, jobb och överspända typer.
Känner du att du inte passar in?
Jag kan vara i en folksamling och ändå känna mig ensam.
Då tänker jag på dig.
Tror du att vi har träffats, Nomad?
Jag vet inte. Det är mer än 3 500 elever på skolan.
- Ja, det ringar ju in det lite. Jag kan ju utesluta killarna.
Du är väl inte en kille? I så fall åker du på spö.
Jag är inte en kille.
Har du berättat för din pappa om Princeton än?
- Inte ens att jag vill bli författare. - Pappa sa åt mig att följa min dröm.
Min har andra planer för mitt liv.
Klockan är två. Vi har hållit på i fem timmar.
Det är nytt rekord, tror jag.
- Vi borde gå i säng. Sov gott. - Vänta.
Jag kan inte sova om jag inte vet.
"Halva natten jag grunnar."
"I sömnlös slummer jag trängtar"-
-"handen och ögats brunnar."
" Till morgonens möte längtar."
- Citerar Tennyson, imponerande. - Möt mig på festen.
Jag väntar mitt på dansgolvet klockan elva.
Sov gott.
Det var nära. Det är bra, du får träffa honom.
Jag vet inte. Han är för bra för att vara sann.
Det är en månad sen ni träffades på Princeton-chatten.
Ni pratar jämt. Du känner honom.
Han känner inte mig. Han förväntar sig nog nåt annat.
Det kanske bara funkar i cyberrymden.
Hör här. Du måste gå på dansen.
Nomad kommer inte att vara på samma ställe länge.
- Jag kan vara din kavaljer. - Menar du det?
Du är bäst, Carter.
- Hallå? - Sam? En råtta har ätit upp min lax.
Jag behöver mer lax. Och hämta mina kläder.
Och tvätta Jaguaren.
- Fiona. - Varför slavar du för henne?
Ingen Fiona, inget Princeton.
- Det suger. - Jo, jag vet.
Den går utanför!
En tjej slog den! Det är imponerande.
Vad ska du och Shelby gå som på dansen?
- Jag ska nog inte gå med Shelby. - Vem ska du gå med, då?
Jag vet inte själv.
- Tack! - Ingen orsak.
Okej, killar, lite till. Där.
"30 % rabatt för f.d. elever vid USC."
Det ser bra ut. Kolla fälgarna.
- Austin? - Vad är det?
Varför har du collegebroschyrer?
Vad gör du i mitt rum? Jag vill ha flera valmöjligheter.
Det behövs inte. Allt är ordnat.
Vi har jobbat för det här sen du var nio år.
Du ska spela football för USC, ta studenten och sen jobba här.
Framtiden är utstakad. Förstör inte planen nu. Okej?
Du har en till kund. Gör dem nöjda.
Du behöver en vaxning.
- Ursäkta? - Bilen, menar jag.
Okej.
- Austin, våra bilar måste tvättas! - Ja, titta bara.
Ett ögonblick, bara. - Ta med den här in när du är klar.
Han är så söt!
Så vem betalade ni för att få bilarna så smutsiga?
- Vem är du? Smutspolisen? - Ja, smutspolisen!
"Ursäkta, fröken. Vet ni hur snabbt er smuts åkte?"
Du borde ha slutat efter smutspolisen.
Du borde skynda på. Mamma behöver dig.
- Var är hon? - Hemma och steker.
- Letade du efter mig? - Ja.
Gjorde du alla ärenden? Du måste ta kvällsskiftet på kaféet.
I kväll är min lediga kväll, och det är Halloweendans.
Du måste bli mindre egoistisk och tänka på andra.
För andras skull måste du skura golvet på kaféet.
Men jag måste gå på dansen i kväll.
Du måste tjäna ihop till collegeavgiften. Det blir många bord.
Fiona. Jag har toppbetyg och jag jobbar sju dagar i veckan.
Jag har aldrig bett dig om nåt. Snälla, låt mig gå på dansen.
Kära hjärtat, det är nåt jag alltid har velat säga-
-jag tror att du är redo att höra det:
Du är inte så söt, och du är inte så smart.
Jag är så glad att vi har pratat om det.
Du står i vägen.
Nog är det Halloween. Den onda häxan i dalen flög just in.
Jag ska hämta Gabrielle och Brianna på dansen.
- Jag är tillbaka på tolvslaget. - Okej.
-0j, finns det plats för mer där inne? - Nämen, det lilla svarta hembiträdet.
Borde inte du städa toaletterna?
Jag måste sköta det här stället.
- Du får gärna ta över. - Tyvärr. 150-dollarsmanikyr.
Silverpalmer.
Fortsätt så kör jag upp min 6-dollarspedikyr nånstans.
Var är dina rullskridskor?
Jag jobbar inte på cirkusen.
Om du jobbade på min cirkus skulle du torka elefantarslen.
- Inser du att jag kan... - Sparka mig?
Gör det, så får vi se hur många kunder du har kvar.
Jag är en mycket tilltalande person.
Ja, i din fantasi.
"Jag är en mycket tilltalande person." En nunna skulle svära.
Varför tror du att jag vill vara 500 mil bort i Princeton?
Även om du fick åka till universitetet på Mars vore du för nära.
Jag är desperat, Sammie. Kan du ta det där båset?
- Jag kan nog inte äta nåt här. - Men... Jag...
Jag anar att de inte har nån dietmeny här.
- Jag har redan ätit. - Laxermedel räknas inte som mat.
- Nämen, Kaféflickan. - Vad vill ni ha?
Vad har ni som är fritt från socker, kolhydrater och fett?
- Vatten. - Oj då, lite bitskt.
- Var det ett skämt? - Det var roligt.
- Jag tar en Voss. - Vad då?
Det är vatten, från Norge.
- Vi har bara vatten från dalen. - Då tar jag en iste.
Två, och jag väntar fortfarande på min frukostburrito.
- Hon får då ingen dricks. - Vi måste prata, Shelby. Privat.
Allt du vill säga kan du säga inför mina vänner.
Okej.
- Jag vill göra slut. - Va?
- Är du kär i nån annan? - Jag tror det.
- Jag vet inte. Men vi kan... - Säg inte ordet "vänner".
Som tur är ska jag bortse från din mentala kollaps.
Ta det lugnt, så gör vi oss redo för dansen och sen ses vi där.
Vi ses.
- Det gick bra. - Hon tog det bra.
- Vi ses, Kaféflickan. - För sent.
Det gör inget.
Det där gänget påminner mig om varför jag slogs i skolan.
Ingen fruktan när Zorro är här.
Och han har nycklarna till sin pappas Mercedes.
- Du ska väl inte gå som diskflicka? - Jag ska inte gå.
Vad menar du? Okej, förlåt.
- Cyber-killen, då? - Är det han som skickar kärleksbrev?
Inte kärleksbrev, det är e-brev.
Om en man skriver ner sina känslor så är det kärleksbrev.
- En hemlig beundrare... - Han vill träffa henne på dansen.
- Vad gör du här? - Jag lyder order.
- Det är din sanna kärlek. - Den får vänta.
Spara dramatiken till såporna. Du ska gå.
- Kör hårt, tjejen. - Jag kan inte gå.
Fiona skulle döda mig, och sen får jag städa upp.
- Då måste hon ta sig förbi mig först. - Kom igen, tjejen.
- Kalla mig "tjejen" en gång till. - Förlåt.
Din pappa ville inte se dig olycklig. Du måste hitta din lycka.
- Det börjar med den här dansen. - Lyssna på Rhonda.
Du bara pluggar och jobbar. Ge dig själv lite tid.
- Ta en svängom. - Släpp lös!
Eller vad det nu är ni ungdomar gör nu för tiden.
Ni har rätt. Jag gör aldrig nåt för min egen skull.
- Jag förtjänar att ha lite kul. - Ja.
- Jag ska gå på dansen. - Jättebra!
Jag ska möta min sanna kärlek och jag ska dansa hela natten.
- Jag kan inte gå. - Va?
Jag har inget att klä ut mig i.
Men du ska få nåt. - Kommer du, Zorro?
- Vernon. Sam behöver en kostym! - Nej, Rhonda. Jag har stängt.
Kom igen. Du får gratis frukost i en vecka.
Vi säger en månad.
Det måste finnas nåt här.
Kanske den här.
Perfekt!
- Olé. - Inte en chans.
Du tar livet av mig!
Aloha.
Nej, jag har nåt.
Välsigne dig.
Det är hopplöst, Rhonda.
Får jag titta på den där masken, Vernon?
- Jag har ingen dräkt som passar. - Det har jag.
Du har verkligen öga för att göra nåt vackert av nåt enkelt.
Du har inte sett det bästa.
Jag sparade klänningen inför mitt nästa försök att gifta mig.
Det är en lång historia.
Den är jättefin.
- Jag kan inte ha på mig den. - Jo, du kan, och du ska.
Den har legat i lådan så länge att den förtjänar att komma ut.
- Då gör vi det. - Det kommer att bli så fint.
Välkomna till den årliga Halloweendansen.
Våra högaktade lärare ska använda sin stora erfarenhet-
-till att utse festens prins och prinsessa.
I sann Los Angeles-anda handlar allt om hur ni ser ut. Är ni redo?
Jag skulle ha skött kostymerna.
Jag sa siameskatter, inte siamesiska tvillingar.
Är det här en catfight?
- Ledsen att din kostym kom bort. - Det är okej.
Vi är inte de tre musketörerna. Du är drömprins, vi är peruktöntar.
- Ta av dig capen. Du ser underbar ut. - Jag är nervös.
Det ordnar sig. Skynda dig, hon är snart elva.
Jag måste vara tillbaka klockan tolv.
Ge mig din mobiltelefon. Kom igen.
Jag sätter alarmet på kvart i tolv. Okej?
Så där. Ge mig capen nu. Kom igen, det är dags.
Vad tittar de på?
Älskar klänningen, hatar henne.
Sam. Oroa dig inte.
En kille måste vara helt galen för att inte gilla dig.
Jag står där borta.
Vet du att du står precis mitt på dansgolvet?
Ödet har fört oss samman vid denna valda timma-
-under den gnistrande discokulan.
- Terry? Är du Nomad? - Nomad?
Javisst. Jag har rest genom tid och rymd för att hitta dig.
Gör mig nu sällskap i Zions parningsdans.
Vad trevligt, Terry.
Jag känner igen den där tjejen.
- Jag är törstig. - En dryck åt den sköna jungfrun?
Er vilja är min lag.
Jag visste att det var för bra för att vara sant.
Princeton-tjejen?
Austin Ames?
- Är du Nomad? - Min kostym döljer inte min identitet.
Jag vet precis vem du är. Jag är ledsen, det var ett misstag.
Jag måste gå.
Vänta.
Vänta. Det är inget misstag.
- Vet du inte vem jag är? - Det är klart.
Du är Princeton-tjejen som jag väntar på. Jag vet vem du är.
- Vad heter du? - Er dryck, min dam.
- Mr Anderson. - Austin Ames med min dam.
Ett hårt slag. En värdig motståndare.
- Din flickvän, då? - Det är slut.
Du väntade dig nån kille som sitter på kafé och skriver poesi.
Nåt sånt.
Kom igen, du är Austin Ames, lagkapten och elevrådsordförande-
-och poet i hemlighet? Du kan inte vara både och.
- Det är jag inte. - Vem är du, då?
Den 7 september skrev jag: "Jag lever bland människor"-
"som låtsas vara nåt de inte är."
-"När jag pratar med dig..." -"Är jag den jag vill vara."
Ge mig en chans att vara den killen.
- Vill du ta en promenad? - Om du vill bli festens prins...
-...så måste du nog stanna här. - Jag bryr mig faktiskt inte om det.
Säger du vem du är om jag gissar rätt?
- Kanske. - Kanske?
- Ska vi leka "Tjugo frågor"? - Tio.
Jag tar vad jag får.
Okej, första frågan.
- Går du verkligen på min skola? - Ja, det är klart.
Jag kollar bara. Man vet aldrig med internet.
Okej, nästa fråga.
Blev du besviken över att jag var Nomad? Var ärlig.
Överraskande nog, nej.
- Röstade du på mig för elevrådet? - Överraskande nog, ja.
Okej. Om du fick välja, skulle du ta en riskaka eller en Big Mac?
- Big Mac. Vad spelar det för roll? - Jag gillar tjejer med aptit.
Och dessutom eliminerade du 50 % av tjejerna i min klass.
Jag borde minnas de där ögonen. Så vackra...
Nästa fråga.
- Läget, sötnos? - Vad är du?
- En musketör. - Du ser inte ut som ett gevär.
Nu när det är slut mellan dig och Austin kan du och jag ha lite kul.
- Håll dig ifrån mig, David! Nej. - Jag vet att du gillar mig.
- Sluta! - Damen sa åt dig att sluta.
- Jaså, du? Ge mig den där. - Åh nej.
Jag såg ditt liv spelas upp framför dina ögon.
Såg du när jag sprang i väg?
- Vad häftigt! - Jag ska döda dig!
Flytta på er, tack.
Det är över, grabben!
Jag är ledsen att behöva säga det, men jag var med i "Pirates of Penzance".
Möt akt två, scen ett.
Om jag ber om en dans, är det en fråga?
Det är ingen musik.
Och?
Har du slut på frågor?
Tror du på kärlek vid första ögonkastet?
Jag har inte bestämt mig.
- Men jag har sett dig förut. - Ja.
Hur kan jag ha sett dig förut och inte veta vem du är nu?
Du kanske tittade utan att se.
Du har en fråga kvar.
Tycker du, Princeton-tjej-
-att du gjorde rätt i att möta mig i kväll?
Ja.
Vill du, Austin Ames, träffa mig igen?
Jag måste fundera på det.
Absolut.
- Inte nu... - Vad är det?
- Jag måste gå. - Har du utegångsförbud?
Jag är ledsen, men tack. Det var en underbar kväll.
- Vart ska du? - Jag är sen, till verkligheten.
Mitt i bästa beaten! Du sabbar stämningen.
Du överlever nog. - Hallå? Det är nästan midnatt.
Det är dags att tillkännage vem vi har valt...
- Har du sett tjejen som jag var med? - Nej, men jag spöade upp en kille.
Carter?
Kom igen, Carter! Jag kommer för sent.
Drömprinsen och Askungen!
Det är du!
- Min käraste, jag måste ta farväl. - Ta vad då?
Jag måste gå, jag är ledsen.
- Knuffas inte! - Där är han. Bravo!
Askungen spelar visst svårfångad.
- Jag kysste nästan Austin Ames. - Jag kysste då Shelby.
Så vad sa han när han fick veta vem du var?
- Inget, eftersom han aldrig fick veta. - Berättade du inte? Varför då?
Carter. Jag bor på vinden, jag kör en gammal skrotbil.
Han väntar sig en Barbie i lyxförpackning.
Jag gör honom en tjänst.
- Pax fram. - Sätt er, då!
Var är era kronor, var är priserna? Vinnare får priser.
Vi vann inte, mamma. Nån tjej snuvade oss.
Jag är väldigt, väldigt, väldigt upprörd över det här.
- Du ser inte upprörd ut. - Det är allt botox.
Jag kan inte visa känslor just nu.
- Jag sa ju att hon ville ha mig. - Kör nu.
Spam? - Mamma!
Det är Sam! Där borta.
Hej, mrs Montgomery.
- Hon var där, hon är i bilen. - Vi såg henne.
Nu är ni löjliga. Hon jobbar i kväll, hon är aldrig olydig mot mig.
- Hon var där. - Med den där pojken.
- Såg hon mig? - Nej, jag tror inte det...
...men tvillingarna gjorde nog det.
Du är rädd om bilen, men kan du gasa på lite?
Jag kör 60 km/h där det är 55 km/h, så låt mig vara.
Kör i kapp dem. Öka, mamma, vi måste hinna före till kaféet.
Tyst, flickor. Vi kommer till dit snart nog.
- Snart nog är inte snart nog! - Vad gör du?
- Bort med tassarna från gasen! - Den har fastnat!
Kör! Du hade hunnit, Carter!
Bara så att du vet: gult betyder sakta ner, inte öka farten.
Kan vi ta "The Fast and The Furious", inte "Driving miss Daisy"?
Vi kommer att dö!
- Var det...? - Ja.
Stanna!
- Jag måste gå till kattlådan. - Mitt ansikte är tillbaka.
- Jag sa ju att hon inte var här. - Var är Sam?
- Vad menar du? - Det är bäst för henne att hon är här.
Jag måste prata med dig om nåt... Vänta!
- Var gjorde du din bröstförstoring? - San Diego. Ursäkta mig.
Visst blir golven glänsande med Mister Clean?
Är du en reklam, eller? Klick.
- Mamma! - Vad bra att du är här. Jag vill...
Fisken. Nemo är död. Lukta.
- Det är en reva i ett av båsen... - Den döda fisken...
Håll käften, allihop! När jag hittar henne ska jag vrida...
Beställningen färdig!
- Sam? Vad gör du där bakom? - Jag tränar matlagning.
- Jag lär henne att göra laxpannkakor. - Hur var det på dansen?
Nånting luktar skumt här. Och det är inte fisken.
Du ska få. - Kom, flickor.
Vi klarade det. Inte en repa.
Kom nu, flickor. Det luktar gammal ost i bilen.
Bort med tassarna.
Vad gör han här?
Det måste vara min lyckokväll.
Mrs Montgomery... Er skylt träffade min bil.
Er dagliga påminnelse: Spola bara för nummer två.
Austin Ames valdes till festens prins.
Det hade man aldrig kunnat räkna ut.
Men mysteriet är: Vem var hans prinsessa?
- Hur länge har du utegångsförbud? - För evigt. Tänker du berätta?
Han lär ju inte träna efter mig. Han har nog glömt Askungen.
ASKUNGEN? KONTAKTA AUSTIN AMES.
Ja, han har uppenbarligen glömt dig.
Varför gör du dig ett sånt besvär för en tjej?
Det är inte vilken tjej som helst. Hon var...äkta.
Hon hade sin egen näsa.
Hon tänker på annat än kläder och vad hon väger.
- Hon lyssnar på mig. - Lyssnar hon? Jag lyssnar på dig...
- Hej, kissekatt! - Ja, du lyssnar verkligen.
- Du hittade ju mobilen. - Den är låst.
Jag får bara en massa sms som "Jag behöver dig".
- Vad sexigt! - Det tyckte jag med.
Tills jag fick "Kom och laga fritösen".
Det är sexigt och perverst! Fan, vad häftigt.
Du måste berätta att det var du.
Jag nöjer mig med drömmen. Verkligheten skulle förstöra allt.
- Du kan inte gömma dig för alltid. - Bara tills vi går ut skolan.
Du då, Zorro? När ska du berätta för Shelby?
Jag tänkte just göra det faktiskt.
När du berättar för Shelby ska jag berätta för Austin.
- Överenskommet. - Ja.
- Titta i årsboken igen. - Det kanske var en utbytesstudent.
Det är typ très sexigt.
Jag kan inte ha missat henne. Vi hade nåt speciellt.
- Tack! - Jösses! Gick det bra?
Håll benen raka! Rakare! Vad gör du?
Brianna! Efter hoppet är det fjärilsrullning.
Nej, det är sjöjungfruns dyk.
- Jag vill göra solokarriär. - Varför gör vi inte det, då?
Han var så mystisk. Och självklar på samma gång.
Han var farlig, men trygg. Och vild, men tam.
Otroligt att du tänker berätta.
När hon inser att hon har hittat sin Zorro blir hon stormförtjust.
- Se, och lär. - Lycka till.
- Och när vi kysstes... - Det räcker nu.
Nån verkar ha ett grönt monster på ryggen: Herr Avundsjuka.
Shelby. Hej, vännen.
Och du är...?
Tillåt mig att friska upp ditt minne.
- Zorro. - Torrbollo, menar du.
- Vem är det? - Carter Farrell, du skriver av honom.
Knäppgöken som nynnar revysånger?
Jag hade en hemsk förkylning i går och drack en hel flaska hostmedicin.
- Jag var inte mig själv. - Jag trodde att vi hade nåt speciellt.
Okej... Vi har ingenting.
Vi är två helt olika klasser av människor.
Nu återgår vi till vårt vanliga liv där jag bara skriver av dig. Okej?
"Okej?"
- Hur känns det? - Hon får aldrig skriva av mig igen.
Jag vet inte, hör ni...
- Lita på oss. - Vi frågade alla om de var med dig.
- De här sa ja. - Åh nej...
Okej, Austin Ames!
Ungkarlsflicka nummer ett.
Hon tycker om att samla snäckskal-
-promenera på stranden och surfa.
- Trevligt att träffas, Missy! - Läget, Austin?
- Tack för att du kom, Missy. - Vi ses.
- Jag ska döda er. - Ungkarlsflicka nummer två!
Hon gillar bänkpress, andra världskriget och proteindrinkar.
Här är Helga!
Tack. - Jag ska verkligen döda er.
- Härnäst kommer... - Det räcker nu. Kom igen.
Du är vacker, men jag är inte din prins.
Du möter honom en dag, men det är inte jag.
- En sen start. - Sluta upp med det här.
Du är en stygg pojke. Och det där är en hemsk tröja.
Återgå till era lektioner. - Hej, Ryan.
Vill inte ha, vill inte ha...
Antagen? Det här duger inte.
- Hej. Har jag fått nån post? - Ja, faktiskt.
Ed McMahon skriver att du har vunnit en miljon.
Gör inte av med allt på en gång.
Jag måste få veta vem du är. Jag kan inte sluta tänka på dig.
Snälla, berätta vem du är.
Okej.
- Jag heter... - Sam!
- Du såg inte "Stör ej"-skylten, va? - Jo, jag såg den.
- Är du klar med min inlämningsuppgift? - Jag jobbar på den.
Skynda dig. Jag blir nervös av att vänta.
Tänk så nervös du skulle vara om du skrev den själv.
Gud, du har rätt.
Kan du skriva så att det låter som jag?
De undrar varför jag låter smart skriftligt, och osmart oskriftligt.
- Sam. Kan du komma ner? - En sekund, bara.
Nu!
- Jag kommer tillbaka. - Skynda dig.
Vem tusan är Nomad?
"Askungen. Pratar du inte med mig"-
-"för att du fick reda på att jag är Austin Ames?"
Är Sam Askungen?
- Jag kom in. - Austin!
Vad är det?
- Vad är det som pågår? - Inget.
- Tvivlar du på att USC är rätt? - Ja.
- Jag har tänkt mycket på det här... - Oroa dig inte. Det är rätt val.
Det är jag, Austin. Jag är Askungen, från dansen.
Du har hittat mig! Nej.
Vet du, jag lever i en värld full av människor...
Som låtsas vara nåt de inte är.
Jag saknar dig, jag vill inte...
Hej.
- En vanlig tvätt? - Snarare en kunglig behandling.
Det är vad Askungen skulle vilja ha.
- Va? - Jag är Askungen, din drömtjej.
- Jag lever i en värld full... - Du! Vad gör du här?
Jag är Askungen, jag möter min prins.
Det är ju jag som är Askungen.
Jag är den mest askungliga Askungen nånsin.
Jag kan avgöra det här. Tjejen som jag träffade tappade nåt på vägen ut.
- Vad var det? - Det är lätt. En plånbok.
- En plånboksbörs, menade jag. - Nej.
En fisk!
- En fisk? - Jag kom på det, bara.
- Du sa plånboksbörs, vad är det? - Austin!
Se vad du gjorde. Jag skulle vara Askungen. Jag är äldst.
Bara med 1 minut och 26 sekunder. Du påminner mig jämt om det!
Det här kanske får dig att komma ihåg det.
Kom hit!
Jag ska döda dig!
Bri?
Jag ska döda dig!
Pappa? Är inte det där vår bil?
- Nej! - Inte varmt vax!
- Det är han! - Bra. Gå dit.
Nej.
Hej. Vill du ha nåt?
- Vet du vad som irriterar mig? - Folk som tar din beställning?
Nej. Att lyda order.
- Varför skulle du göra det? - Du känner inte min pappa.
Sushi och munkar? Vem äter det?
- Kaffe, tack. - Ursäkta, fröken.
Känner du att om du visar ditt rätta jag så blir du inte accepterad?
Ja, det gör jag.
Att vara sig själv är inte gott nog.
- Det är som att ha på sig en mask. - Precis så känner jag.
Man vill säga rakt ut: "Det är jag. Det är mig du letar efter."
- Ja. - Austin, jag är...
Sam!
- Ett ögonblick. - Nej, nu.
Det gör inget. Jag måste dra.
Tack så mycket, Sam.
Ingen orsak.
Bonjour. Er dagliga påminnelse:
Spruta inte vatten på gräsmattan, bilen eller nån annan.
Kom ihåg biljetterna.
Sen sa hon till oss-
-att hon skulle stjäla Austin om det så var det sista hon gjorde.
Vår styvsyster har alltid varit avundsjuk på dig.
- Fortsätt. - Då kom hon på den här Askungegrejen.
Hon fick tag på Austins mejladress och så började allt.
Vi ville berätta för dig, men hon hotade att döda oss. Hon är hemsk.
Tror ni oss inte så läs mejlen.
Hon kallar sig Princeton-tjej 818, men hon heter Sam Montgomery.
Och vi heter Brianna och Gabriella.
Så den lilla pojkvänstjuven tror att hon kan lura mig.
Vi ska nog se hur det blir med det.
Austin var sen, han bad mig fråga om du kan läsa upp det här.
"Askungen, din prins vill möta dig efter match-uppladdningen."
Det finns inget bättre för att värma upp en prins.
Jag pratade med honom. Inte som Askungen utan som mig...
...och han avskydde mig inte. - Berättade du allt?
Nej, inte om Askungen. Men jag ska göra det efter uppladdningen.
Hänger du med, cowboy?
Ser jag ut som en riktig cowboy?
- Vilka ska vi slå? - Lancers!
När ska vi slå dem?
Jag har pratat med Hank Cole.
Om du spelar bra på fredag så har du en plats hos USC.
Det är jättebra, pappa.
- Vem ska ta oss till segern? - Austin!
Krossa Lancers!
Våra cheerleaders har satt ihop nåt för att få oss i stämning.
Tack. "Det var en gång en stor och stark slaggroda.'
"Han hade en vacker flickvän, och hans pappa ägde den största dammen."
"Men han var ändå inte nöjd. Han ville hitta en prinsessa"-
-"som kysste honom så att han blev en prins, och sen skulle de rymma."
"En kväll, när den slemmiga grodan har dumpat sin supersnygga flickvän"-
-"möter han sin prinsessa."
"Vår groda hade inte bara en hemlig identitet"-
-"utan också en hemlig mejlkompis: Princeton-tjejen."
Det här är inte bra.
"Jag längtar så tills vi möts. Du är den enda som förstår mig."
"Jag vill inte spela football på USC, jag vill gå på Princeton."
- Vad pratar de om? - Inget.
"Käre Nomad, jag vill berätta vem jag är, men jag är rädd."
"Jag är rädd att du inte vill ha mig. Jag har aldrig blivit kysst."
- De har läst mina mejl. - Vi går.
"Men även prinsessan hade hemligheter."
"Hon var en tönt, en förlorare, en tjänare."
Vad handlar det här om?
Och vem är bedragaren? En applåd för låtsasprinsessan:
Kaféflickan Sam Montgomery!
Kaféflickan, Kaféflickan!
Kom.
- Sam? - Lämna mig i fred.
Men du har fått brev från Princeton.
Vad står det?
- Jag kom inte in. - Åh nej.
- Du som har pluggat så. - Jag vet inte varför jag ens försökte.
Jag lider med dig, Sam. Livet kan vara så orättvist.
Se det från den ljusa sidan.
Du kan jobba på kaféet resten av livet.
Vill du ha en kaka?
De är så saftiga.
Såna som hon hör inte hemma i vår värld, Austin.
KÄRA SAM
Vad gör du, Sam?
Jag försöker få golven rena.
Kom här, hjärtat. Res dig upp.
- Vad gör du med ditt liv? - Jag är Kaféflickan.
- Jag gör vad kaféflickor gör. - Vad har flugit i dig?
Du vet inte vad du har. Du har en hel familj bakom dig.
Vi tror på dig. Men du måste tro på dig själv.
LÅT ALDRIG RÄDSLAN ATT MISSA HINDRA DIG FRÅN ATT SPELA
- Mamma, Sam förstörde din vägg. - Va?
Ja, det gjorde du. Det dras av från din lön.
Täck över de där dumma orden.
"Låt aldrig rädslan att missa hindra dig från att spela."
Jag ska på fettsugning. Kom, flickor.
- Du måste rengöra poolen i kväll. - Nej.
- Ursäkta? - Du hörde vad jag sa. Jag slutar.
Jag slutar med jobbet, med din familj, och jag flyttar ut.
Och var ska du bo?
Hos mig.
Du kan inte lämna mig.
Du kan manipulera håret, näsan och ansiktet.
Till och med pappas kafé.
Men du kan inte längre manipulera mig.
- Vänta, Sam. - Ett steg till och du får sparken.
Det behövs inte. Jag slutar.
Den enda orsaken till att jag har stått ut med dig-
-är den där flickan.
Nu finns det inget som hindrar mig från att klå dig.
Nej, inte mitt ansikte, det är mycket nyare än flickornas. Ta dem!
Rhonda! Hon är inte värd det.
- Du har rätt. - Jag slutar också.
Jag med. - Rhonda, Eleanor. Jag behöver skjuts.
Hej då.
Skicka en räkning.
- Hon trodde att du skulle slå. - Jag hade gjort mer än så.
Jag visste inte att du var så tuff.
Jag visste alltid att du var det.
Rhonda. Är det säkert att det går bra?
Jag skulle inte gå med på nåt annat.
- Det här känns bättre än på länge. - Jämfört med familjen Addams så...
- Vad tänker du på? - Jag måste göra nåt i kväll.
Kvällens match: South Bay Lancers och North Valley Fighting Frogs.
Alla återvändare hälsas välkomna till den 38:e årliga matchen.
- Hej, Kaféflickan. - Vad gör hon här?
Sam? Jag vet att du tycker att jag är en...
Fegis? Bluff? Nu ska du lyssna.
Du visade dig vara exakt som jag trodde. Jag låtsades aldrig.
Och det var jag som blev sårad inför allas blickar.
Jag kom inte hit för att skälla.
Jag vet hur det är att inte våga visa sitt rätta jag.
Jag är inte rädd längre.
Jag struntar i vad andra tycker, för jag tror på mig själv.
Jag har ingen familj, inget jobb och inga pengar till college-
-men det är dig jag tycker synd om.
- Fem minuter. - Jag kommer.
Killen som skickade mejlen finns nånstans-
-men jag kan inte vänta.
Det är som att vänta på regn i den här torkan:
Lönlöst och en besvikelse.
Sam.
- Sam. - Hej.
Rhonda sa att du kanske var här. Jag tänkte att du behövde en vän.
Jag är stolt över dig. Din styvmor och Austin på samma dag. Hur känns det?
Jag berättar när jag har hämtat andan.
- Ska vi göra nåt i kväll? - Jag hade tänkt gå på matchen...
...men jag förstår om du inte vill.
- Nej, jag går. - Vill du det?
Jag klarar det. Vem ska annars förklara spelet för dig?
- Jag gillar dina kläder. Vad är du? - Mig själv.
- Det är din bästa look. - Tack.
Kom igen, allihop. Visst var de bra? Ge dem en stor applåd.
Austin och jag är ett par igen. Inte officiellt, men snart så.
Okej, allihop. Är ni redo? Här kommer de!
- Jag är glad att du kom. - De regerande mästarna...
...era egna Fighting Frogs!
Båda lagen slåss om förstaplatsen i gruppen.
Vinnarna går vidare till delstatsmästerskapen.
Austin?
Det är en viktig match. Koncentrera dig och vinn. Alla räknar med dig.
- Andy. - Hej, Chuck. Hur är läget?
Nio sekunder kvar. Frogs behöver en touchdown för att vinna.
Jag älskar football!
Austin! Austin! Austin!
Jag trodde att jag klarade det här, men det gör jag inte.
Jag går.
Jag berättar hur det slutar.
Nu gäller det, Austin.
Jag är ledsen, grabbar.
- Vad är det? - Vad gör du?
Jag drar.
- Du kastar bort din dröm. - Nej, jag kastar bort din.
Det är din match. Ta dem.
- Austin! - Austin! Kom tillbaka!
- Austin? Vad gör du? - Nåt jag borde ha gjort för längesen.
- Förlåt att jag väntade på regnet. - Det gör inget.
Nej!
Herregud!
Touchdown! Fighting Frogs vinner matchen!
Man måste bara älska high school.
Så vi vann matchen. Men det jag minns är att jag fick prinsen.
Och en ordentlig förkylning.
Efter det var det som om allt föll på plats.
Pappa hade rätt. Sagoboken innehöll nåt viktigt.
Jag kan betala parkeringsböterna!
Jag säljer bilarna för att få collegeavgiften.
Du kan inte sälja våra bilar.
- Hon äger dem. - Exakt. Jag äger dem.
Jag är åklagare. Har ni sett det här förut?
- Jag har aldrig sett det förut. - Är det inte er namnteckning?
Jag har aldrig sett min makes gömda testamente.
Ni måste nog följa med mig, frun.
Enligt testamentet ägde jag huset, kaféet och allting.
Mina styvsystrar visste var mitt antagningsbesked låg.
Här är det!
Pappas kafé återfick sin forna glans.
Min styvmor kom överens med åklagaren. Hon arbetar av sin skuld. På Hal's.
Under min nya partners vakande öga.
Mina styvsystrar fick äntligen nytta av sitt lagarbete.
60 % RABATT FÖR PRINCETONELEVER
Austins pappa ändrade sig till slut och klev av sina höga hästar.
Det ordnade sig till och med för Carter.
Allt är möjligt med Believe.
Han fick göra en reklamfilm-
-och han fick dessutom sin tjej.
San Fernando-dalen var klar och vacker som den bara är efter regnet.
Vad gäller mig och Austin så fick jag min mobil.
Vi åkte till Princeton och levde lyckliga i alla våra dagar.
Åtminstone just nu. Jag går ju bara första året.
Översättning: SDI Media Group
[SWEDISH]