-Den dømte vil ikke have morgenmad. -Det ser næsten spiseligt ud.
Er han klar?
Jeg tror, han nyder et roligt øjeblik, hans sidste chance, sir.
Undskyld, mr. Bush, Jeg fik et dårligt æg.
-Der findes ikke værre. -Tak, fordi du står ved min side.
Jeg kan ikke forestille mig nogen... Undskyld mig...
Held og lykke.
Du synes vel, det er et dårligt tidspunkt at gifte sig på.
Efter min mening er der ingen gode. Men vi er i krig...
-Du synes, jeg handlerforhastet. -Det har du gjort før.
Det ender som regel godt.
Hendes hengivenhed ertydelig, hun bliver en kærlig og loyal hustru.
-Men måske ikke, det man ville... -En kaptajnshustru.
Du kan stadig nå at fortryde.
Jeg har givet hende mit ord.
Med denne ring ægter jeg dig.
Men min krop vil jeg ære dig.
Og jeg skænker dig alt mit jordegods.
Jeg erklærer jer hermed ægtemand og hustru
-i Herrens, Sønnens og Helligåndens navn. Amen.
Kys hende så.
Tak, William.
Æresvagt, tre hurråråb for kaptajnen og mrs. Hornblower.
Og et til for held!
Stik kårderne i skeden og grib linerne.
Tag fat og hal!
Hvor er jeg lykkelig.
Åh, Horry.
Brems nu, sir!
Tak, folkens, på vegne af mig selv og mrs. Hornblower.
Matthews, de serverer vist godt øl her.
Tak, sir. Vi vil skåle for Deres lykke.
-Hun var med på admiralens slup. -Den har jeg aldrig hørt før.
Jeg har drømt om den her dag, siden jeg var en lille pige.
Ja, det har været... alt det, jeg kunne drømme om.
Og jeg tror, selv din mor hygger sig.
-Vores mor, Horatio. -Ja,vores.
Tror du, alle dage bliver lige så dejlige som den her?
Man kan altid håbe.
-Admiral Pellew. -Rør.
De fejrer nok, ser jeg.
-Men kaptajn Hornblower står vel op? -Det er jeg sikker på, sir.
Måske De vil afbryde festlighederne og meddele, jeg ønsker at se ham.
Kom ind.
Kaptajn Hornblower...
-Tillykke, -Tak, sir.
-Er hun køn? -Det finder jeg, hun er, sir.
-De hartabt Dem , kan hun lave mad? -Ja, men min oppasser kan ikke.
Jeg formoder ikke, De er kommet for brylluppets skyld.
De formoder korrekt. Ef af vores skibe erforsvundet.
Grasshopper blev sidst set for ti dage siden ud for Frankrigs kyst.
Grasshopper... Det er kaptajn Bracegirdles skib.
l hans sidste melding skriver han, "besynderlig gådefuld aktivitet" .
"Besynderlig..." Han har ikke ændret sig siden tiden på lndy.
Efter den melding har der været tavshed.
Find ham, Hornblower.
Og hvis Grasshopper er blevet opbragt, eller Bracegirdle er...død?
De er kaptajn, De må stole på deres intuition såvel som at udføre ordrer.
Jeg vil vide, hvilke overraskelser Napoleon har i ærmer. Kom ind.
Kagen skal skæres og kaptajnens tilstedeværelse er udbedt.
De sejler med tidevandet i morgen. Mr. Bush, De gør Hotspur klar.
-Tilladelse til at sove i land. -Mine pligter er på Hotspur.
Hotspurfår Dem tids nok, Deres hustru har Dem en nat, adlyd ordren.
Aj aj, sir.
Brug hans sværd, Maria. Det gør marinebrudene i London.
Jeg håber, det er gjort ordentligt rent.
Han har sikkert gjort sit bedste, men fransk blod klæber godt.
Et langt og lykkeligt liv til hustruen af en af vores bedste mænd.
Har man drukket brudeparrets skål? Må jeg udbringe den?
Mine herskaber, må jeg bede Dem udbringe brudeparrets skål.
Gid de aldrig må opleve sorg, men kun sundhed og fremgang.
Må hustruen finde trøst i viden om mandens pligt for konge og fædreland.
Og må ægtemanden støttes i sin pligt af hustruens loyalitet.
Mine damer og herrer. Bruden og brudgommens skål.
Når du er på land, savner du da dit skib?
Det kan jeg ikke nægte.
Og når du ertil søs, vil du så savne din hustru?
Hvordan kan du spørge om det? Selvfølgelig.
-Er alt klart, mr. Prowse? -Ja, kaptajnen vil være tilfreds.
Mr. Orrock, hent kaptajnen.
Vinden frisker op fra vest.
Er du allerede påklædt? Jeg ville lave morgenmad og pakke for...
Kære ven...
Dine handsker, Horry. Du har ikke pakket handskerne.
Jeg ved, du må af sted.
Sig, du elsker mig, Sig, du altid vil elske mig.
Det gør jeg, og det vil jeg altid.
Farvel, elskede.
Vi letter anker, mr. Prowse.
Bemand ankerspillet.
Du var vel ikke oppe hele natten for at gøre hende klar?
Nej, sir, ikke hele natten.
Du var vel heller ikke oppe hele natten?
Nej, mr Bush. Jeg har sovet glimrende, tak.
Tag hende ud. Sæt kurs mod Brest.
Kikkerten, sir?
Nej, jeg venter, til vi ser efter Grashopper.
God morgen, sir.
-Jeg håber, folkene morede sig i går. -Det gjorde de sikkert.
For de fleste sluttede dagen som den begyndte for Dem, med utilpashed.
-Jeg vil bede om en kop kaffe. -Vent, til De har set deres kahyt.
Det blev leveret i morges. vi stillede det derind indtil videre.
Det er en gave fra admiral Pellew, der var en seddel med.
"Deres behov er større end mit."
Og det laver kaffe?
James Doughty, sir. Admirals oppasser. Det vil sige til nu.
Styles, ordren er annulleret.
-Doughty, må jeg bede om kaffe. -Med glæde, sir.
Jeg laver selv mad ind i mellem.
Jeg var kaptajnens oppasserfør. Hvad skal de have?
Oksekød med franske bønner og spanske kartofler.
Fransk og spansk... Det vil ikke glæde mr. Hornblower.
-Det er grøntsager, ikke flåder. -Du burde komme lidt mere peber i.
-Smager kødet Dem ikke? -Jo, tak.
Sir Edward var glad for min indbagte kongelige oksegryde.
Min smag er enkel.
Der er vel ikke for meget peber i?
-Det var et hyggeligt bryllup, sir. -Jeg har ikke fået takket dig.
Du gjorde mrs. Hornblower lykkelig.
Du gør hende lykkelig, Hun må føle sig som en heldig kvinde.
Muligvis, mr. Bush...
Men vi har vigtigere ting at tænke på som f.eks. Grashopper.
Kaptajn Bracegirdle... Hvad slags mand er han?
Han er klog og underholdende.
Og han var engang meget venlig overfor en ung nervøs kadet.
Jeg beder Dem undskyld, sir. Mr. Prowse beder Dem komme på dæk.
Doughty, jeg skal ikke have hjælp hele tiden, jeg er ikke admiral.
Nej, sir, som De vil.
Det er skønt at være ude i frisk luft igen, ikke?
-Topsejlet er rebet, mr. Prowse. -Tak, mr. Orrock.
-Hvordan sejler hun? -Hun holder kursen, men...
-Der er altid et men... -Båd i sigte!
-Hvor? -Fire streger om bagbord.
De kan ikke være fra Grashopper, vi er for langt nordpå.
-Hvem de end er, må vi hjælpe dem. -Sæt barkassen i søen, mr. Orrock.
Gå i luvart, få hende i læ.
Ro, mænd, ro!
-Gå så tæt De, vover, mr. Prowse. -Bagbord ti.
Vi kommer!
-Gudskelov, vi var ved at synke. -Amerikanere? De er langt hjemmefra.
Tag fat her, sir.
Her, sir.
-Du først, Maguire. -Nej, De først ma`am. Jeg insisterer.
-Gør som jeg siger, Maguire. -Tag min hånd!
Hun faldt i! Hun faldt i havet!
-Hvor er hun? Hvor er hun, Matthews? -Ved stævnen.
Hjælp! Hjælp!
Faren er ovre, jeg har Dem.
Hold fast i mig, sir. Jeg har et reb om mig.
Godt klaret, Doughty.
Du svømmer, du laver mad og svømmer. Du er vel nok en brugbar mand.
Jeg takker Dem, sir. Min mand og jeg takker Dem.
Han er fransk.
Nej, jeg er ikke fransk, mit navn er Joseph Belaine, jeg erfra Schweiz.
-Det her er min amerikanske hustru. -De var på vej mod Frankrig.
-Mr Bush! -Josephs far er døende.
-Vi var på vej til Schweiz... -Han sidste ønske var at se Betsy.
Og for at opfylde det, forlod De Deres skib midt i en storm?
Det er min skyld, vores kaptajn nægtede at anløbe Brest.
-Jeg tilbød Maguire penge... -Flere end jeg kunne afslå.
Vi vil tilbyde Dem det samme, hvis De hjælper os i land.
Mr. og mrs. Belaine får mr. Bush kahyt.
-Du må indgå i mandskabet. -Jeg er amerikansk statsborger.
lndtil du kan bevise det, er du matros.
Jeg kan ikke tage imod Deres penge, De må blive, til stormen er passeret.
-Stoler vi slet ikke på dem? -Vi ved for lidt endnu.
Så lad os være forsigtige indtil videre
Vi ville ikke kunne se Grashopper, om hun så var lige for næsen af os.
Hvis vi kan se en båd herude, kan vi også en se kanonslup.
-Hvordan går det vores franske ven? -Han er schweizer, husk det.
Jeg har vist gæsterne til rette. men folkene spørger, hvem de er.
-Hvad sagde du til dem? -At de var amerikanere.
Men når de hører Herrens accent, kan de få den gale opfattelse.
Det er sandt.
Er du irer eller yankee af hjertet, Maguire?
Min far var irer, men jeg tror på livet, frihed og stræben efter lykke.
Og det er ikke flåden.
Det var Hans Majestæts Marine, der reddede dit liv, husk det.
Og der er manden, som reddede kaptajnen.
Det kunne alle have gjort.
-Du kan ikke engang svømme. -Helt...den er god med ham!
Se, hvordan han bukker for de skide amerikanere.
Amerikanerne er vores gæster.
Du havde sikkert gjort det samme, hvis du var kaptajnens oppasser.
Kom ind.
-Madame Belaine. Har De hvilet ud? -Ja tak, kaptajn Hornblower.
Tilgiv mig, men jeg tror, De og Deres mand skal blive kahytten.
-Mener De, vi er fanger? -Nej, men vi er i krig.
Jeg ville bare takke Dem, kaptajn Hornblower.
Sir, det er måske på sin plads,-
-men jeg har forstået, De leder efter et engelsk skib.
Vi så et skib i nød. Kaptajnen sagde, det varfortæt på klipperne.
-Han nægtede også at sætte os i land. -Hvornår var det?
l går. Men det var nordpå.
De sejler mod syd, De søger i det forkerte område.
Og det siger De nu, hvorfor? Ja, undskyld, jeg spørger.
For at De skal sætte os i land. l Frankrig.
-Vi ønsker ikke at være til besvær. -Deres mand sendte Dem, ikke?
Nej, sir, han ville ikke værdsætte, at jeg købslog med Dem.
Fordi han erfranskmand, ikke?
De kender ikke livet til søs, så jeg tilgiver Dem.
Men lad mig oplyse Dem om, at i den britiske flåde-
-er straffen for at slå en overordnet døden.
Jeg vil nødigt tro, jeg reddede Dem forgæves.
-Nordvest, sir? -Ja, nordvest mr. Bush.
Det kan være en fælde, sir.
Ja, men hun har intet at vinde og meget at tabe ved at lyve.
Jeg frygter kursen fører os ind i stormens øje.
Ja, mr. Prowse.
l så fald er vi på vej ind en fælde og en storm.
Kaptajn Bracegirdle ville gøre det samme for os.
lkke et glimt af Grasshopper.
Har jeg beregnet rigtigt, passerede vores gæster her i går.
jeg håber, De har ret, og jeg tager fejl.
Vi går udenom odden og afsøger den næste vig.
-Hvad kan De se? -Bramstangen, sir.
Kan De se, om det er Grashopper? -Det kan jeg , sir.
-Ud med sproget! -Hun er gået på grund.
-Der er ingen kystbatterier i syne. -Nej, her er ubehageligt stille.
Din fælde og mr. Prowses storm er usynlig, men noget har ramt hende.
-Hvor langt er vi fra Brest? -Højst en dags sejllads.
Det er ikke hele Bonapartes hær, der ligger i Brest.
Gør barkassen klar. Vi må se, om der er nogle overlevende.
Bush, Matthews, Styles. Kom med mig. De bliver, mr. Orrock.
Marinesoldater, herhen.
Maguire. Du bliver der.
Stakkels djævle. det ladertil havet tog dem, ikke franskmændene.
Jeg tror, franskmændene var med.
-Jeg kan se noget deroppe. Røg. -Det gør De sikkert, sir.
Sir, lys langs stranden.
Et bål!
-lngen spor af fjenden. -De er nok ikke langt væk.
Mr. Orrock, Matthews, kom med mig. Hold vagt, mr. Bush.
Havet tog vist ikke ham.
Søg dækning.
Søg dækning bag båden.
-Besvar ilden. -Hvad sigter vi på?
Fjenden.
-En død mere? -lkke helt.
-Bracegirdle! -Hornblower.
Satans!
De skulle ikke have prøvet at redde mig, jeg frygter, at...
-Jeg frygter det samme. -Vi er lette mål her, sir.
Dæk os. Jeg får kaptajnen ned i båden.
Klar? Nu!
Held og lykke, sir.
Stop der, sir.
Kaptajn Bracegirdle!
Horatio...
-Vi må give Dem en hånd. -Jeg er med, sir.
Du gode gud!
Bemand posterne. Gør klartil kamp! Hårdt styrbord.
Gør bagbords kanoner klar.
Hvis vi ikke snart forsvinder, har vi ikke noget skib.
Lad, marinesoldater!
-Hvor er Maguire? -Jeg ved det ikke.
Løb nu!
Stop!
Før ham under dæk! Franskmændene beskyder os. Lad!
-Nu smider de kanonerne efter os. -Følg mig.
Vi må af sted. Skub!
De skide franskmænd, lader dem slippe af sted.
Og hvad får jeg?
Jeg får dig.
Jeg kender Hornblower.
Jeg hartjent under ham. Jeg var hans rorsmand.
Jeg ville ønske, jeg havde ham her, men jeg må nøjes med dig.
Har du noget at sige?
Adskilligt, sir, adskilligt.
Hvorfor løb kaptajn Bracegirdle risikoen at gå så tæt på land?
Som jeg husker ham, var han en meget forsigtig mand.
Han må have haft god grund.
Patienten ertilbage, fysisk om ikke sjæleligt.
Det er ligesom gamle dage på lndy.
Vi tre sammen. Som i gamle dage.
Ved De, hvor De er, Bracegirdle?
På Deres skib, Horatio.
Fordi jeg mistede mit eget.
Hvorfor sejlede De så tæt på kysten?
Jeg så...både.
Men kanoner om bord.
De blev roet langs kysten.
Der var noget ved dem...
Jeg holdt udkig i flere dage.
Så gik de ind i en vig.
Jeg husker ikke...
Det her klarer tankerne.
Doughtys patentmedicin kaldte de den på Tonnant.
Jeg prøver stadig at få den til at smage bedre.
En fjendtlig fregat med lukkede kanonluger.
Kaptajn Bracegirdle så kanonbåde gå ind i en vig et sted.
-Men ingen fregatter. -Kaptajn, De er med os igen.
Gud fortrød åbenbart.
Kanonbåde mod det engelske kyst- forsvar og nu en fregat...Hvorfor?
Vi går ikke nærmere kysten, før vi får bedre vejr.
Vi rider uvejret af her og holder udkig.
l al respekt, mr. Ethelridge, for diplomatiet.
-Royal Navy er i krig. -Nej sir, England er i krig.
-Royal Navy er et af hendes våben. -Og det våben vil De låne.
Til at lede efter et par, som er forsvundet til havs.
Vi savner hundredvis af mænd.
Det brev bærer ikke kun mine overordnedes segl, men også Deres.
Har De brug for mere lys for at læse det?
Hvorfor er det her par så vigtigt?
Hun er datter af en rig amerikaner, som har sin ambassadørs øre.
Ambassadøren har udenrigstjenestens øre og...
Ja, ja, ja! Og udenrigstjenesten har admiralitetets øre.
Alle har hinandens øre, de burde være døve nu.
Pigens far er bekymret for hende og vil have hende hjem til jul.
-Gribende... Og drengen? -Han...
-Han er hendes mand. -Er det det eneste, han er?
Han er også franskmand.
-Mere kan jeg ikke afsløre. -Det gør ingen større forskel.
Stormen er den værste i fem år, jeg sender kun skibe i kamp.
-Stormen varer ikke evigt. -Nej, det gør den ikke.
-Så venter jeg på bedre vejr. -Godt. Gør De det.
Det her par... De er enten døde eller i Frankrig.
Eller hvis de er heldige, er de samlet op af et af vores skibe.
Det ville være godt for dem, men knapt så godt for skibet.
Hvorfor?
-Hvorfor? Er De farlige? -Ja, sir Edward, det er de.
Der er en trøst i den her historie, Deres kogekunst, den er superb.
-Godt, at nogen sætter pris på den. -Han er sgu ikke amerikaner.
-Hvad mener du? -Han snakker som en franskmand.
-Dæmp dig, han er ikke franskmand. -Han er schweizer.
-Han er en skide franskmand. -Dæmp dig, sagde jeg.
Fremmede ombord betyder ulykke. Jeg havde det på fornemmelsen.
De var amerikanere, så lad gå, men franskmænd er en anden sag.
De fører os i ulykke, De bliver vores død.
Det var ikke min skyld, der er ingen vej udenom.
-De troede, De handlede rigtigt. -Det varforkert.
Mit skib-
-og halvdelen af besætningen knust mod klipperne.
Hvad skete der med de overlevende? Hvad skete der med Dem?
De klandrede mig det ikke.
De var loyale mod mig til det sidste.
Det lykkedes dem at komme i land.
Og da de satans franskmænd angreb os-
-stod de ved min side,-
-og mine mænd døde for mig.
Jeg blev taget for død blandt deres lig.
Jeg ville ønske, jeg var død.
Jeg mistede mit skib og alle mine mænd.
Og selvom en krigsret skulle frifinde mig, får jeg aldrig befaling igen.
-Det kan De ikke være sikker på. -Kan jeg ikke?
Undskyld mig.
Hvis det føles bedre, havde jeg gjort det samme.
Det er vores pligt at finde ud af, hvad franskmændene harfor derinde.
Den chance De løb, havde jeg også løbet.
-Er alt i orden? -Ja, sir, alt vel.
-Vi overlever ikke til i morgn. -Hvad stikker der i dig?
lngenting, sir, det er bare...
Jeg har den her fornemmelse...
Det eneste derude er en lang kold nat.
Kom ind.
Jeg ville ønske, De ville blive i Deres kahyt.
Det er min mand, De ønsker ude af syne, ikke? Han sover.
-Det gør han ret i. -De ønsker os vist ikke om bord.
-De gør ikke min opgave lettere. -Og det er det eneste De tænker på.
Min mand ville nok være som Dem, hvis han var i krig.
-Har De fået den af ham? -Ja, som et tegn på hans kærlighed.
-Har De et minde fra en elsket? -Nej.
Da vi afsejlede gav min kone...
Hun...gav mig et par handsker.
-Har De været gift længe? -Nej.
Heller ikke jeg.
Bring os i land, så snart De kan, vi er ingen last, De ønsker.
Jeg beder Dem, stol på mig.
Hvad fanden?
-Skyd ikke, det er mig, Maguire. -Det er Maguire!
-Her er jeg! -Tag rebet!
-Hal. -Hal, folkens!
-Vi troede, du var død. -lngen franskmand kan holde på mig.
Så de greb dig?
Jeg blev overmandet, sir.
Og så lykkedes det dig at flygte?
-Vi bliver bordede! -Tror du mig nu?
Godt klaret, soldat. Lad os finde vores mand.
Han er i 1. løjtnantens kahyt.
-Det håber jeg. -Wolfe!
Slip dit våben, Wolfe.
De har noget, som tilhører Frankrig. jeg skal hente det.
-Du går stadig Bonapartes ærinder? -Vi hjælper hinanden.
Styles her!
Slip dit våben, Wolfe!
Slip det!
Stop eller jeg skyder, Maguire!
-Mine gæster bliver. -lgnorer ham.
Han ville aldrig skyde en i koldt blod, men jeg vil.
Jeg dræber ham. Jeg har gode grunde.
Tag hans våben, mr. Bush.
Nærmer han sig, skyder jeg Hornblower.
-Hvem bliver det, Dem eller mig? -Eller os begge, skyd ham, mr. Bush.
Jeg kan ikke.
En pæn englænder, bare hans mod svarede til det.
Adlyd ordren, mr. Bush, for pokker!
Godt, mr. Bush. Vi gør det på deres måde.
Vi overgiver os.
Wolfe slipper væk. Stop ham!
-Jeg overgiver mig, jeg er fransk. -Det ved jeg.
Giv mig medallionen, madame.
Jeg genkendte våbenmærket. En kendt familie, ikke
B´et er ikke for Betsy, vel?
Gør det?
Hvem har jeg fornøjelse at tale til?
B´et står for...?
Bonaparte.
Jeg er Jerome Lucien Alexandre Bonaparte. Napoleons bror.
Sæt ham bag lås og slå.
Sæt dem begge bag lås og slå.
De har ærkefjendens broder om bord, det er en god grund til at returnere.
Ville De gøre det, hvis De havde befalingen?
Her er noget i gære.
Skibskanoner på land... kanonbåde...fregatter... Og Wolfe.
-Det er mange ubesvarede spørgsmål. -Vi bliver bordede igen.
-Bonaparte vil have sin bror. -Bonaparte vil have hele verden.
Han ville ikke bruge al den tid og energi...
...på familien.
Det er en afledningsmanøvre. Det er jeg sikker på.
Hvis du har ret, så lad mig gå i land.
Det er min opgave, Horatio.
Skal jeg for krigsretten for tabet af skibet er det ikke forgæves.
Mr. Bush, et øjeblik.
Da Wolfe rettede pistolen mod mig, skulle du have skudt.
-Jeg kunne ikke. -Du skal adlyde mig, William.
Det må ikke gentage sig. For mig går Hotspur foran alt andet.
Kaptajn Bracegirdle mistede sit skib, og han er kun skallen af en mand.
Jeg vil hellere dø, end at dele hans skæbne.
Bonapartes bror på et af mine skibe! Hvilket?
-Hvilken bror, hvilket skib? -Det er ikke nogen spøg.
Du godeste! Bonapartes bror! Det burde jeg have vidst.
Det gør De nu. Det er Hotspur.
-Hvor ved De det her fra? -Vi har...kontakter i Frankrig.
-Er Hotspurs kaptajn marineofficer? -En af mine bedste.
Da vejret er bedre nu, burde han kunne anløbe England om to dage.
Kaptajnen vil stole på sin intuition og bruge sin dømmekraft. Farvel.
-Det her bliver et kort besøg. -Kaptajn, de tager vigens sydside.
Mr. Bush og jeg tager nordsiden.
Mr. Orrock, De har befalingen. Er vi væk i over to timer, skal De...?
Sejle til England og aflevere vores gæster til myndighederne.
Godt, lad os håbe, vi alle er om bord.
Glem det ikke, kaptajn, vi har kun to timer.
Hvorfor opsøge Bonapartes hær, når vi har hans bror her?
Styles. Pas hellere på...
Hold øjnene åbne. Hvis franskmændene kommer, vender l tilbage til skibet.
Hæng på, Matthews det er som en spadseretur.
Undskyld, sir, men for mig erforbandet stor klippe.
Hellere dem end mig.
Mr. Orrock, jeg ville høre...
Jeg har lavet morgenmad til gæsterne.
De er fanger nu, ingen morgenmad.
De kan sulte. Lad folkene se. de ikke får noget.
-Var der noget, mr. Prowse? -Nej sir, De har befalingen.
En skibskanon til? Kom.
De er vist flere end os.
Kom, vi hartravlt.
En yankeehore, vi reddede...en pony hun får, hvad hun skal have af Bony
-Stop straks. -Det er bare en vise.
Der er ikke noget i krigsloven som siger, vi ikke må lave nye ord, vel?
-Jeg kan ikke se skibe. -De må være ved udvidelsen.
Vi kan måske nå derhen, men vi kommer aldrig tilbage.
Jeg giver ikke op nu, men jeg vil ikke blive i Frankrig.
Tag båden over til kaptajn Hornblower og sig, jeg skal bruge mere tid.
Vent der på kaptajn Hornblower og send båden tilbage efter mig.
-Er De sikker? -Det er en ordre.
Hjælp den skide idiot derovre!
-Lige så høflig som sædvanlig. -Han ville ikke redde en franskmand.
Hvor højt på strå han end er.
Kom med mig.
Vi er virkelig omringede.
Jeg håber ved Gud, det er her,
Satans!
Hvor er Bracegirdle?
Han havde brug for mere tid, den anden båd venter på ham.
Godt, du må tage med os.
Gode nyheder, soldat?
-Hvor længe er der igen? -Vil De have dem her, sir?
-Det frisker op, sir. -Sæt sejl.
Se der på klippen, sir.
Kikkert!
Lad os sejle dem i møde, mr. Prowse.
Det er ingen skibskanon, den her gang, vel?
Nej, det tror jeg ikke.
-Ro, for satan! Ro! -Nu ved jeg det, kaptajn Hornblower!
Jeg kan ikke høre, hvad han siger.
lkke en chance.
Lad os se, om vi kan vinde den store præmie.
Hurra for kaptajnen!
Tilbage til Deres pligter, mr. Orrock.
Smid den over bord.
Kom ind.
Vi sejler mod England. Lad mr. Prowse afstikke kursen.
Skal jeg bede Doughty se på din hånd?
Tror du, han har noget lægende til den?
Tror du, han har noget som kan hjælpe Bracegirdle?
Nej, jeg vil være alene og skrive min rapport.
Jeg håber, du nævner din deltagelse i aktionen.
-Hvad mener du? -Granaten.
Mener du, den femtommes granat som blev affyret fra land og ikke gik af?
-Det er ikke den fulde sandhed. -Var det ikke en femtommes granat?
Blev den ikke affyret fra land? Eksploderede den måske?
Grunden til, at den ikke eksploderede. var dit mod.
Du skal ikke fortælle mig, jeg var modig!
Jeg troede, jeg blev sprængt i stumper og stykker.
-Som min gode ven. -Det gør dit heltemod større.
Vi er ikke skuespillere.
Vi er kongens officerer og vi har vores pligter.
Det er det eneste, vi skal tænke på.
Læg dig det på sinde.
Før os hjem.
Kom ind.
-Hornblower. -Min rapport, sir.
Jeg beklager at måtte meddele, at kaptajn Bracegirdle faldt i kamp.
Det er beklageligt.
Han døde en ærefuld død under udførelsen af sine pligter.
Han var ved meddele hans fund, da hans båd...blev ødelagt.
De burde være vendt tilbage, da de opdagede, hvem Deres passagerer var.
Der forberedes noget langs kysten. En hær ledet af en forræder...
-Husker De overløberen Wolfe, sir? -Er den satan tilbage?
-Ja, og jeg ville gerne tilbage for at finde ud af hans planer.
Så simpelt er det ikke, er jeg bange for.
Udenrigsministeriet har vist stor interesse for Deres påfund.
Vidste de, jeg havde Bonaparte?
Deres beføjelser er grænseløse. De har anbragt Hotspur i karantæne.
Bortset fra myndighedspersoner må ingen forlade Hotspur-
-og ingen må gå om bord. Mr. Bush er blevet informeret...
Hvor længe skal det vare? Det gælder vel ikke mig?
-Hvad skal jeg lave? -Tag hjem til Deres hustru.
Mind Dem selv om, hvad vi kæmper for.
Du har været her i tre dage, men hver morgen overraskes du over at se mig.
Glædelig overrasket, min ven.
Og hver morgen går du hen til vinduet og ser ud over havnen.
-Det er sandt. -Kan du ikke glemme skibet en dag?
Nej, ikke så længe mine folk er om bord.
-Kommer de i land før jul? -Det håber jeg ikke.
Jeg tror, Hotspur sætter sejl i weekenden.
Jeg ved, du gerne vil have mig her.
Men lige nu...
Jeg ville ønske, jeg vartil søs. Det er der, der er brug for mig.
Prøv at forstå mig.
Jeg fandt dine handsker, mens du sov.
-De er ilde tilredt. -Det var ingenting.
Vil du ikke fortælle mig lidt om dit liv til søs.
Der er ikke noget at fortælle, og jeg vil ikke tale om det.
Så kan du ikke forvente, jeg skal forstå dig.
Fremmede om bord betyder uheld. Jeg havde ret hele tiden.
-Ret i hvad? -Gæsterne hedder Bonaparte.
Så dør kaptajn Bracegirdle, og vi er i karantæne, som om vi har pest.
Åh hold kæft, Styles! Du lyder som en sigøjnerspåkone.
Hvad rager det dig?
Du kendte ham ikke engang, du er lige så fremmed her som de franske.
-Vi har bare været lidt uheldige. -Det erfint for kaptajnen.
Han hygger sig sikkert på land. Det her skib går ad helvede til!
Hvad sagde du, Styles?
Styles sagde, han trives på Hotspur, ikke Styles?
Matthews...
Pas på med, hvad han mumler, han skulle nødigt misforstås.
Jeg læser ikke gerne, men du skulle være nævnt her.
Det handler nok mere om kaptajn Bracegirdle end om mig.
Ja, han skulle være død som helt. mænd og jeres krig...
Det kunne have været dig. Horatio.
"Kaptajn Hornblowers Hotspur blev ramt af en granat" -
-" som forårsagede stor skade, men heldigvis ikke eksploderede."
Det var ingenting. Den eksploderede jo ikke engang.
-Du kunne være død. -Det var præcis det, min ven gjorde.
Og jeg ville ønske, jeg var om bord for at sikre han ikke døde forgæves.
Undskyld.
Du må ikke græde.
Horatio...
Du tænker kun på Hotspurs hundrede mands besætning.
Men du er en ægtemand nu-
-er det for meget at tænke på en hustru?
Kan du ikke tænke på, du også har pligter mod hende?
Politkernes fede bagdele har rørt på sig, og det her er resultatet.
Først ville man udnytte Bonapartes bror i propagandaen,-
-men nu har man besluttet, at han ikke er af større betydning.
Han kunne endog være en belastning for Hans Majestæt.
Fra en militær synsvinkel er han værdiløs eftertre år i Amerika.
Det begrunder beslutningen.
Kaptajn Hornblower skal altså smide fisken i havet igen,-
Alt hans møje varfor hans intet.
lkke helt, sir Edward.
De skal sætte Jerome i land i Frankrig-
-og møde det amerikanske skib Liberty, så far og datter genforenes.
-Hvorfor skal parret deles? -Jeromes bror var imod ægteskabet.
Han må kun vende hjem, hvis han er alene og angrende.
Det var derfor, de roede i land. Kaptajnen nægtede ikke at gå ind,-
-men Frankrig ville ikke modtage dem.
De erfor intelligent til Deres erhverv, De burde gå ind i politik.
-Tak, men mit mod ville ikke forslå. -Jeg tror, De undervurderer Dem selv.
Farvel, mine herrer.
Udenrigsministeriet har vel gjort Deres ordre klar?
Er Deres admirals ordre lige så klar?
Jeg skal stole på min intuition og udføre mine opgaver.
Kaptajn Hornblower.
Den dag Bracegirdle døde, var De vist heldig med en granat, ikke?
Jo, sir.
Det er besynderligt, som sladderen kan florere i en flåde.
Der går vilde historier om den granat.
De mener vel ikke, jeg er ansvarlig for det, sir?
Måtte lykken altid stå Dem bi, Hornblower.
Tak, sir.
Sæt kurs mod Grashoppers grav.
Jeg håber, mændene er klartil kamp.
De vil vist bare af med Bonaparte-parret.
Må jeg spørge. hvorfor vi ikke kom af med dem tidligere?
-M og Mme Bonaparte vil se Dem. -Sig, jeg ikke ønsker at træffe dem.
Men lav Dem et godt måltid.
Mr. Orrock rationerede deres mad for at højne folkenes moral.
Moralen skal nok komme. lndtil da, så giv Dem et godt måltid.
De kan være sikker på en ting, det er det sidste, de spiser sammen.
Se der.
Og jeg som troede, de fik skorper og vand.
Det er en simpel gryderet.
Nej, det er vores gryderet.
Vær ikke så fjollet, der er rigeligt til alle.
På den anden side, ville jeg aldrig spise det, jeg ved, hvad der er i.
Jeg syntes, franskmændene fortjente lidt ekstra kød.
Dit elendige skvadderhoved!
Du aner ikke, hvad det vil sige, at være stolt af at gøre sin pligt.
Forkæl du bare udlændingene.
Det eneste gode i mit liv er at være en god oppasser.
-Bonaparte bringer uheld. -Overtroisk pladder!
-Han bringer ulykke over os alle. -Overtroisk pladder.
Så er det nok!
-Jeg beklager ulejligheden. -Du slog en overordnet officer.
-Du kommer for en krigsret. -Jeg bliver hængt, sir.
Deres skjorte mangler en knap, og manchetten erfrynset.
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg ved det ikke, sir.
Før ham under dæk og læg ham i jern.
Mr. Orrock mener, Doughty bare forsvarede sig.
Doughty forsvarede min beslutning om at give gæsterne mad.
Men han bliver hængt, uanset hvad jeg siger.
Vi må koncentrere os om opgaven, mr. Bush.
At finde ud af, hvad Bony laver på kysten.
-lntet må distrahere os. -Det er lettere uden gæsterne.
Kom med op på dæk.
Kun Dem.
-Hvor er vi? -Syd for Brest.
-De skal returneres til Frankrig. -Dejligt. Hvorfor?
-Mine mænd ror Dem i land. -Jeg hjælper min hustru.
Måske kan vi bede om hjælp med vores bagage, tak.
-De rejser alene. -Hvilket?
De forlader skibet alene eller slet ikke.
De kan rådne i et engelsk fængsel eller...
Eller benytte chancen til at ændre Deres brors beslutning.
De ved det altså?
Hvorfor har de ikke fortalt hende, Deres bror ikke godkender brylluppet?
Fordi jeg elsker hende. Jeg overtaler ham.
Jeg kan ikke rejse uden hende, hun bliver knust.
Det betvivler jeg ikke. Gør båden klar, Matthews.
Jeg hedder nok Bonaparte, men døm mig ikke efter min bror.
-Jeg er min egen. -Jeg adlyder bare ordre.
Hvad ville De gøre? Ville De overgive Deres hustru uden et ord?
Fortæl mig, hvad De ville gøre.
Min pligt.
Så gør jeg min pligt.
Hvor er min mand? Hvor er min Jerome?
Og hvorfor er vi løsladt?
Han er vendt tilbage til Frankrig.
Han fik tilladelse til at vende tilbage, men alene. Han accepterede.
De lyver! Hvis De har gjort ham noget...
-Jeg har intet gjort. -Fanden tage Dem! Jerome!
-Tag det roligt. -Han ville aldrig forlade mig.
-Han elsker mig. -Er De så naiv?
Vi er i krig. Tusinder af mænd sætter livet på spil.
En tyran hærger Europa.
Tror De virkelig, Deres følelser kan sammenlignes med det.
Når vi vender mod England og er i neutralt farvand-
-bliver De overført til Liberty, som returnerer Dem til Amerika.
-Jeg håber, franskmændene får Dem. -De har odds på deres side.
Måske lykkes det dem i morgen.
lngen Bonaparte om bord, mit hoved har det bedre,-
-og sneen er smuk,
-Alt ser bedre ud, mr. Prowse. -Der er intet smukt ved sne til søs.
Vi gør brug af tågen, mr. Prowse.
Mr. Bush og jeg går i land igen, så skibet er deres igen.
Skynd Dem, tågen kan snart lette.
Jeg har ikke til hensigt at være væk udover det nødvendige.
Få fart på, l svumpukler!
Hvis skibet ikke er klart i morgen, kan l svømme!
Uduelige fjolser! Det er ikke noget under, krigen ikke er overstået.
Det må være det, mr. Bracegirdle så.
Det forklarer kanonerne på gården. Fregatterne mr. Bush.
Se hvor højt de ligger på vandet. Deres kanoner erfjernet.
Hvor mange mænd kan et strippet 40 kanoners skib tage?
Måske tusind.
Tre skibe. 3000 soldater. Franskmænd under befaling af en irer.
Fregatterne skal bruges til troppetransport.
Og de ser ud til at være sejlklar.
l Brest venter 200.000 franskmænd på at invadere England.
-Og vores flåde venter på dem. -Men bagdøren er ubevogtet.
En invasion af lrland. 1798 vil ligne en kroslagsmål i sammenligning.
-Først tager de lrland så England. -Vi sejler Hotspur til udmundingen.
-Som en terrier ved et rottehul. -Store rotter.
-Og en ondsindet terrier.
Man kan dårligt se til agterstavnen. Skal jeg tage hende ud?
Tværtimod, vi skal ind i vigen.
Her er skarpe klipper, vi risikerer at ende som Grashopper.
lkke hvis vi er forsigtige. Vi skal have en god mand ved lodlinen.
-Klar, sir. -Godt, mr. Orrock.
Matthews, klargør kanonerne og sørg for, mændene er stille.
Vi går ind på topsejlene alene.
Opgiv storsejlet!
-Mærke fem. -Stille.
-Mærke fem, sir. -Hold kursen.
-Der er den første på vej ud. -De er let bytte.
-Vi må snart finde kanalen. -De har ret, mr. Prowse.
-To stregertil styrbord. -Aj aj. To stregertil styrbord.
Mr. Matthews, vær klar ved bagbords kanoner.
-En kvart underfire. -En kvart underfire.
-Her bliver hurtigt grundt vand. -Hold kursen, mr. Prowse.
Sjette mærke
Sjette mærke.
Det er bedre, sir.
-Hvor sidder lanterne? -På mesanmasten, sir.
Sæt tre op på samme måde, men skjul dem, til jeg giver signal.
Hvis vi fører lanterner ligesom dem, tror de, vi er en af deres.
-Klogt tænkt, sir. -Tak, endelig en kompliment.
Hør!
Gør lanterne klar, mr. Bush.
-Linen når ikke bunden. -lngen bund, mr. Bush!
Vi har også andet at tænke på, sørg for de lanterner, mr. Orrock.
-lngen bund, sir. -Jeg hørte det, gå i bidevind.
l bidevind, hvortæt på, skal jeg gå, sir?
-Hvor tæt på kan De komme? -Så tæt De vil.
Så vil jeg ikke se vand mellem os.
Stå klar ved kanonerne.
Hal ud.
Stille.
Lanterner på bagbords bov, sir. To sæt.
Mr. Bush! Lad os forvirre dem.
-Hvad fanden sker der? -Fyr!
-Lad! -Skyd efter det forbandede skib!
Få et reb på den her.
-De giver ikke op. -Vi har et hul i kanondækket.
Gå ned og sikr kanonen.
-Gå tættere på de andre skibe. -Aj aj, sir, til bagbord.
Jeg hjælper dig fri.
-De går over stag! -De har gættet, hvem vi er.
Vi skal tættere på dem. På åbent hav har vi ikke en chance.
Det er ikke nødvendigt, se!
Hurtigt!
Hør...
De er gået på grund.
Og på hinanden.
Jeg har fået nok af fanger, så hvis du vil dø som martyr...
Det ville jeg med glæde gøre, Hornblower.
Men ikke for Deres hånd, det ville knuse mit hjerte.
Deres hjerte, Wolfe? Og hvor sidder det?
Jeg beundrer Dem, det gør jeg virkelig.
Men jeg hader og foragter alt det, De stårfor.
God jul, sir.
Ja, det er en god jul. Tak. Og i lige måde.
Matthews spurgte mig-
-hvorfor han og Styles skulle redde Doughty ud fra kanonen.
Det havde været en hurtigere død end galgen.
-Hvad svarede du, William? -Ære...kammeratskab...pligt.
-Forstod han det? -Gør du?
Liberty! Ohøj!
l marinesoldater venter udenfor.
Et godt navn til et skib, Liberty.
Hun er på vej til Amerika.
Hun kan ikke være mere en hundrede meter herfra.
Jeg...jeg husker ikke, hvorfor jeg bad dig komme.
Men jeg kommer straks på det.
Kom ind.
Båden er parat til damen. De bad om at få det at vide.
Det havde jeg glemt. Tak.
Du er en god oppasser, Doughty.
Du kan lave mad, og du kan svømme.
Farvel.
Tak, sir.
De er hjerteløs, mr. Hornblower.
Jeg troede, De var en helt, men jeg tog fejl.
Madame, hvis Deres mand elsker Dem, følger han efter Dem.
Tal ikke til mig om kærlighed. De ved De intet om.
Jeg har medlidenhed med Deres stakkels hustru.
Det har jeg også.
Men jeg er ham, hun giftede sig med.
Det er Doughty.
Han må være sprunget ud ad vinduet, skyd ikke, skibet er neutralt.
Jeg er en dåre, mr. Bush.
Doughty er en god mand, og en dygtig kok.
Jeg beder Dem tage imod ham, som en undskyldning for...
At være så forbandet hjerteløs.
Det skal jeg, mr. Hornblower.
Hendes mand får hende ikke at se igen.
Bonaparte har bedt Vatikanet annullere ægteskabet.
De brutale franskmænd. Godt, hun slap af med ham.
Og vi slap for den forbryder, Doughty. Alt endte godt.
Udenrigsministeriet takker Dem. De har hjulpet os på bedste vis.
Jeg formoder, De har meget at diskutere.
Det har været en fornøjelse. Sir Edward, kaptajn Hornblower.
Hornblower...
Mr. Ethelridge ladertil at mene, vi har noget at diskutere.
Jeg rejser. Jeg haler flaget ned.
-Trækker De Dem tilbage, sir? -Nej, en forfremmelse.
Men det betyder, jeg må overgive Tonnant og min trofaste mænd.
Det er gode nyheder, men jeg er af ked af det alligevel.
Jeg tænker selv på, om jeg gør det rigtige.
Men lad os se lyst på det. Har De ikke andet at sige?
Kun det, jeg har sagt, og at det har været en ære at tjene under Dem.
lkke andet?
Husker De ikke, det sidste privilegie en forfremmet øverstbefalende har?
-Nej, sir... -Nu begynder det vist at dæmre.
Jeg må forfremme tre, en kadet, en kaptajn og en kommandørkaptajn.
Mine mænd har tjent mig vel. Må jeg foreslå...?
Nej, Hornblower. Jeg taler om Dem, for pokker!
Jeg forfremmer Dem til flotilleadmiral.
Jeg har flådens bedste på sinde, og De er det bedste valg.
Jeg ved det er hårdt at være flotilleadmiral i den her krig.
Men De serting, andre mænd ikke ser.
Det eneste De ikke sætter spørgsmåls- tegn ved er deres pligt mod kongen.
Men jeg håber, De en dag kæmper for andet end England.
Hvad er der udover England.
Skål for et lykkeligt og fremgangsrigt nyt år.
Du skal skåle, Horry.
Ja vist, undskyld.
Skål for...
Skål for vores familie.
Jeg ved, jeg ikke har været...
l år vil jeg prøve at være en bedre ægtemand...
Og en bedre søn.
-Du har været en helt. -Og er blevet belønnet for det.
Det er mig, som burde undskylde,-
-fordi jeg altid spørger dig om dit liv til søs.
Jeg ved, du ikke fortæller det, fordi det ville oprøre mig.
Og jeg har jo også hemmeligheder for dig.
Har du?
Når jeg erfrygter for dit liv, tænker jeg ikke kun på mig selv.
Jeg er ikke den eneste, du ville efterlade.
Hun tænker ikke på mig. Hvorfor skulle jeg tage mig af det?
Horry...du skal være far.