Skæbnen favoriserer den modige.
BABYLON I PERSIEN JUNI 323 F. KR.
Alexander, hæren vil gå i opløsning.
Satrapierne vil gøre oprør. Uden dine ordrer bliver der krig.
Vi beder dig. Fortæl os hvad. 3,1
ALEXANDRIA I EGYPTEN 40 ÅR SENERE
Den verden, vi kendte, er borte.
Jeg er den sidste tilbage i live.
Uanset om det er en velsignelse eller en forbandelse ...
..hvem i Hades ville vide.
Men jeg betalte min pris...
...i blod.
Og tabte drømme.
Der siges at vi var den største hær mennesket har set.
Større en invasionen af troya.
Men hvordan kan jeg sige det?
Hvordan kan jeg fortælle om det er at være ung...
...og have store drømme?
At forstå når Alexander kikkede dig i øjnene, kunne du gøre hvad som helst.
Hvad som helst.
I hans nærværelse, ved Apollos lys, var vi bedre end os selv.
Jeg har virkelig kendt mange store mænd i mit liv...
...Men kun en kolossus.
Og kun nu, når man er gammel...
.. forstår jeg Hvem denne naturstyrke virkelig var.
Eller gør jeg?
Fandtes en sådan mand som Alexander? Selvfølgelig ikke.
Vi idoliserede ham, Gjorde ham bedre, end han var.
Mænd, alle mænd, vinder og falder ...
...vinder og falder.
I østen, styrede det store persiske imperium næsten hele den kendte verden.
I Vesten var, de engang store græske bystater ...
...Theben, Athen, Sparta, faldet fra storhed.
I over 100 år, har de persiske konger Holdt grækerne i ro ....
... med deres guld for at kæmpe som lejesoldater.
Det var Philip, den enøjede, Der har ændret alt dette ...
... forenede stammer af fårehyrder Fra høj og lavlandet.
Med blod og sved, han byggede en professionel hær ...
... der bragte de utrolige grækere i knæ
Han vendte derefter øjnene mod Persien ...
... hvor det blev sagt af Store kong Darius selv ...
...at på sin trone i Babylon Frygtede Philip.
Philip blev myrdet ...
... meget til Persiens glæde og Måske sponsoreret af deres guld.
Og Alexander, som 20 årige, Blev Makedoniens nye hersker.
Udråbte hævn For kong Philips død ...
... Alexander befriede Alle de vestlige Asiens byer ...
...Til syd for Egypten...
... hvor han blev erklæret farao af Egypten...
... og tilbedt som en gud.
Og endelig provokerede han til kamp ...
... i hjertet af det persiske imperium, Nær Babylon 49.1
Gaugamela, Persien 331 F.K -45 år tidligere
Det var vanvid.
Fyrre tusinde af os imod Hundredtusinder ...
... af barbariske racer ukendte for os ...
... samlet under Darius selv.
Øst og vest var nu stødt sammen ...
...for at bestemme denne kendte verdens skæbne.
Det var dagen Alexander havde ventet på i hele sit liv.
Søn af Gud.
Det var en myte, selvfølgelig.
I det mindste startede det som en myte.
Jeg ved det.
Jeg var der.
I en åbning i den Persiske linie gik vi mod fronten
Og dræbte Darius?
Guderne havde bragt ham til os.
Hvis jeg dør, er det som Makedoner.
Men perserne, de kan ikke flytte sig Uden Darius' kommando.
Her, Lige her skærer vi halsen af den persiske hær.
Dette er vanvid. Du kommer aldrig inden for 100 skridt af ham.
Har du set den store størrelse af hans kraft?
Ikke hvis du holder dem til venstre, Min modige parmenion ...
... med din søn Philotas I kun en til to timer i morgen.
Og du, ubrydelig Antigonus, i midt formationen.
Perdiccas, Leonnatus...
...Nearchus, Polyperchon.
Hvis du sømmer dem på væggene med dine lange spyd, her i centrum ...
...vil deres kavaleri følge mig med ud til højre.
Og når dristige Cassander går i opløsning, og trækker deres venstre styrker...
... et hul vil åbnes. Så jeg og min kavaleri--
Og vores ærede Cleitus ...
...Ptolemy and Hephaistion.
- vil slå til igennem dette hul ...
...og tildele Darius nådestødet
Siden hvornår, ved Apollo's lys, har et Kavaleri blevet brugt til at bryde en infanteri linje?
Hvad var det vi gjorde ved Chaeronea, Parmenion?
Alexander, selv med held, timing og guderne, De er mindst fem til en ...
... hvilket betyder i sandhed, at vi må overløbe dem i morgen og knuse deres hær
Eller vi bliver plukket fra hinanden af banditstammer på hjemrejsen
Godt.
Du snakker om hjem og tilbagetog...
...men forstår du, Parmenion?
Babylon er vores nye hjem.
Alexander...
...hvis vi skal kæmpe...
...så gør det med ære.
Brug dine mænd godt. Vi bør angribe i aften, når de mindst forventer os.
Jeg krydsede ikke Asien for at stjæle denne sejr, Cassander.
Nej, det er du alt for hæderlig til.
Uden tvivl at søvnen vil blive påvirket af fortællingen omTroy.
Men din far var ingen elsker af Homer.
Landene vest for Eufrat, Alexander, og hånden af sin datter i ægteskab.
Siden hvornår har en græker fået sådanne hædersbevisninger?
Det er ikke æresbevisninger, Parmenion, Det er bestikkelse ...
... som grækerne har accepteret alt for længe.
Glemmer du at det var den mand, der myrdede min far ...
-...som ligger over dalen? -kom, Alexander .....
.. vi er stadig ikke helt sikre på, om det var Persisk guld bag snigmordet.
Men det betyder ikke noget!
Din far lærte dig aldrig at overgive det er din lidenskab.
Nu opfordrer jeg dig til ...
... med al min erfaring, at omgruppere.
Træk tilbage til kysten og rejs en større styrke.
Det ville jeg hvis vi var i Parmenion.
Men jeg er Alexander.
Og ikke mere end Jorden har to sole Vil Asien bære to konger.
Disse er mine krav.
Og hvis Darius ikke er en kujon og gemmer sig bag sine mænd ...
...vil han komme til mig i morgen.
Og når han bukker for grækerne...
...Vil Alexander være barmhjertig.
Ved Ares' geleder, har han stærke mænd.
Jeg mener, giv manden sin ære, Parmenion.
Og gutter, fest i aften, I morgen vil vi spise i Hades.
Jeg har set en før der var levende
Hvem beder du til?
Phobos.
Frygt?
Et dårligt varsel.
Sikkert mere for Darius.
Jeg tror på frygt for døden driver alle mænd, Hephaistion.
Og det lærte vi ikke som skoledrenge
Det er årsagen til alle vores ulykker.
-Den mægtige Crateros. -Deres Majestæt.
Er du klar til i morgen? - Det har taget for lang tid, hvis du spørger mig.
Mændene er skræmte som føl og de forbandede tyre vil ikke lukke deres næser.
Godt, frygt får mændene til at kæmpe bedre.
Godt vær opmærksom på dine advarsler og hvil dem godt.
Bekymre dig ikke, general. Jeg er kendt for at sove med åbne øjne.
Kun fordi nogen kan finde på at stjæle, sir.
Nå, nogen skylder Crateros For hans smålighed.
Han køber heller ikke handsker eller tæpper at varme sig ved.
Hvem har brug for handsker Når du kommer fra himlen?
Hvem har brug for tøj Når du kan kæmpe nøgen?
Han har ret.
I morgen, kan selv den sparsomme blandt jer skal være konger.
-Gudene er med os, deres majestæt. -Vi fylder jorden ...
... i persisk blod, min konge
Du er i den første række i morgen, min dreng.
Jeg har altid troet, Alexander...
... men det virker så meget større end os.
Mon Patroclus tvivlede på Achilles, da de stod side om side ved Troyas krone?
Patroclus døde først.
Hvis du....
Hvis du skulle falde, Hephaistion, Selv om Makedonien skulle miste en konge ...
Vil jeg hævne dig.
Og følge med dig ned til dødsriget
Jeg vil gøre det samme.
På tærsklen til kampen, Er det sværest at være alene.
Så måske....
Så måske er dette et farvel...
...min Alexander.
Frygt ikke, Hephaistion. vi er kun lige begyndt.
Blodet får verden til at genopstå.
Blodet får regnen til at falde.
Blodet får jorden til at blomstre.
Og i blod skal alle mænd fødes og dø.
Blod er gudernes eksistens.
Kom, Bucephalus. I dag rider vi mod vores skæbne.
Kompani, grupper! omgruppere!
Phalanx, Drej til højre!
Phalanx, vær på vagt!
Neoptolemus.
Jeg kan huske den dag du indtog belejringstårnet på Tyre
Du var en gigant. Og i dag vil du kæmpe?
Dexippos, fra Athena.
Hvor langt var det du smed din mand i brydning ved de sidste olympiske leje
Vil det være lige så langt som med dit spyd
Og Timander, søn af Menander, en stor soldat for min fader.
Jeg søger stadigt over din brother, Addaios, der døde så bravt ved Halicarnassus.
Hvilke ærefuld familie at stammer fra, Timander.
Du kæmper for dem i dag.
Du vil beære dit land og dine forfædre
Og nu er vi kommet til dette fjerntliggende sted i Asien...
...Hvor Darius har samlet en stor hær over for os....
Men spørg dig selv...
...Hvem er denne store konge som betaler med blodpenge i guld...
...for at myrde min fader, vores konge...
...På den mest foragtelig og feje måde
Hvem er denne store konge, Darius, som gør sine mænd til slaver?
Hvem er denne konge af luft
Disse mænd kæmper ikke for deres hjem
De kæmper fordi deres konge befaler dem
Og når de kæmper vil de forsvinde op i luften...
...Fordi de kender ikke til loyalitet over for en konge af slaver.
Men vi er her ikke som slaver i dag
Vi er her i dag...
...Som makedonske frie mænd!
Og selvom det er overordnet ...
... Jeg siger til dig, hvem ved hvad prisen på tyranni er...
... hvem har båret det persiske åg så langt...
... i har en styrke født i jeres hjerter ...
... og alle deres armere og antal ...
... deres vogne og alle deres fine heste ...
... betyder ingenting i hænderne på slaver.
Nogle af jer...
...måske mig selv...
...vil ikke overleve at se solnedgangen bag disse bjerge idag.
For jeg vil være midt i den hårde kamp i dag.
Men husk dette:
Den største ære en mand nogen sinde kan opnå...
... er at leve med et stort mod Og at dø med sine landsmænd ...
...i kampen for deres hjem.
Jeg siger til jer...
...Hvad en hver kriger har vidst siden tidernes morgen
Overvind jeres frygt...
... og jeg lover jer, i vil overleve døden.
Og en dag lover jeg jer ...
... dine sønner og dine børnebørn vil se ind i dine øjne.
Og når de spørger, hvorfor du Kæmpede så modigt på Gaugamela ...
...du vil svare...
... med al den styrke fra dit store, store hjerter:
"Jeg var her i dag på Gaugamela ...
...for friheden...
...og æren...
...og Grækerne!"
Zeus vil være med os!
Cassander! Fjerde kolonne, gå!
Hvor går han hen?
Jeg ved det ikke, Majestæt.
Omslut ham, Bessus.
Hephaistion, gå! 230.1
Markedonske center
Phalanx!
Han laver en fejl, Pharnakes.
Ja , høje Konge. 233.1
Markedonske venster flanke
Vær brave mænd.
Hold venstre flanke stabil gutter
Bøj, hvis du skal, men aldrig bryd.
Og hold øje med kavaleriet til venstre. 237.1
Markedonske højre flanke
Hold tempoet 238.1
Markedonske center
Forbered jer på at afvise vognene! 239.1
Markedonske venstre flanke
Fremad! 240.1
Markedonske højre flanke
Cassander!
-Fremad, mænd! -Fremad!
-Drej til venstre! -infanteri, klar! Ud nu! 243.1
Markedonske center
Hold jeres stillinger! 244.1
Markedonske venster flanke
Far! Vi skal Falde tilbage til kløften, far.
Nej, hold ud.
Hvor er han? Vi er alt for få! Få fat i Alexander!
-flyt dig! -ja, sir. 248.1
Markedonske højre flanke
Kom, Markedonier
Søg mod hullet!
Søg mod hullet! 251.1
Markedonske center
Prins Merdicus, kom med disse mænd. 252.1
Markedonske venstre flanke
Tilbage og til venster! Tilbage og til venster!
-General! -Se at komme tilbage! og gør det hurtigt.
Jeg kan ikke se noget!
-Philotas! Philotas! -Fader.
Gå. selv og fortæl Alexander det.
Og hvis han ikke vil lytte, så overlev mig og hævn dette svig! 258.1
Markedonske center
Vær opmærksom, knægt! Din far våger stadig over dig!
Darius!
Find dine heste.
Darius!
Gå! Gå!
Vi kan nå disse bjerge ved solnedgang, gå hele natten og fange Darius ved daggry.
Få fat i hestene.
Alexander! Alexander, min fader er borte.
De overrente flanken. De er på tilbage tog.
Parmenion's smuldre
Alexander, hvis du jager ham, risikerer du at miste din hær her.
Og hvis vi fanger ham, får vi et imperium.
Du kan løbe til jordens ende, Din kujon ...
... men du løber aldrig langt nok!
Til Parmenion!
De bløder, min Here.
Må jeg se på dit sår? Nej, Hermolaus, ikke nu.!
Der er langt værre sår end mit. Se til dem.
Hjælp dem.
Hvordan fik du det, soldat?
Spyd.
Men jeg fik to af de røvhuller.
Deres Majestæt.
Du var meget tapper.
Hvad skal jeg kalde dig?
-Glaukos, min Konge. -Glaukos.
-Og hvor kommer du fra? -lllyria.
Befri din krop
Tænk på dit hjem.
Vær brav igen, Glaukos...
... og du vil leve i herlighed.
Alexander.
Det persiske imperium, Den største verden endnu havde kendt ...
...var knust.
Og Alexander, i alder af 25, var konge over det hele. 293.1
Pella, Markedonien -20 År før
Hvis du tøver, vil hun hugge.
Ja.
De er lige som mennesker.
Du kan elske dem i årevis. Fodre dem, pleje dem ...
... men stadig kan de tirre dig.
Ram hende ikke.
Godt.
Kom.
Han kalder mig en barbarer.
Han gør hån af Dionysus hver nat.
Nogle kaldte hans mor, Olympias's Dronning, en troldkælling ...
... og sagde at Alexander var søn af Zeus.
Andre, Dionysus.
Kvinder er de eneste der kender Dionysos.
Men virkelig var der ingen mænd, I Makedonien, som ikke så ...
... far og søn, side om side, der undrede sig.
Min lille Achilles.
Bliv her, Alexander, sit ned. Ned.
Hvad er det du vil have?
Seks måneder. misforstod du mig?
-Nej. Ikke her! din stolte tæve. Jeg er stadig din konge.
Konge af hvad? Fårehyrder?
Jeg er af Achilles kongelige blod. -Herakles blod løber i mine årer.
-Du er intet andet end en fordrukken hore. -Hold kæft.
Du storbarmet tæve fra Hades!
Hvilken gud kunne jeg forbande dig med, har nogensinde set på dig!
Tro du folk respektere dig?
Du tror de ikke kender dig, din bastard?
Forført af din troldom ! Du holder ham her som en af dine slanger!
Jeg sagde det ikke! Jeg sagde det ikke.
Du vil adlyde mig. - Nej jeg vil ikke.
Du vil adlyde mig, eller jeg dræber dig Med mine egne hænder.
Lad hende gå! Nej! Hold op! Far!
-Adlyd mig! -Nej deres Majestæt!
I gudernes navn.
Han vil aldrig blive din! Aldrig!
I min livmoder bar jeg min hævner! 330.1
7 År senere
I verden voksede han op til ...
... Jeg er kommet til at tro, det var i venskab, at Alexander fandt sin frelse.
Du behøver ikke meget for at kæmpe.
Når du er i fronten af en kamp, Overfor nogle nordlige barbariske stammer ...
... vil modet ikke være i dine fodsåler, Perdiccas.
Eller i tykkelsen af din tunika, Philotas.
Eller i liningen om din mave, Nearchus.
Det er i mandens hjerte.
Du behøver ikke at spise hver dag eller indtil du er mæt, Ptolemy.
Du behøver ikke at ligge i sengen om morgenen ...
... når du kan få en god bønnesuppe, Cassander, efter en tvunget natte march.
Kom nu, Alexander.
Hvor er din sult til at vride Hephaistion's hoved af?
Er han stærkere end dig? Så slå ham på en anden måde.
Hvem vil respektere dig som en konge? Tror du på grund af din far?
Den første krigsregel er at gøre hvad du beder dine mænd om at gøre. Værken mere, eller mindre.
Godt, Hephaistion. Sådan.
Godt klaret. God brydning, Hephaestion. Det er hvad jeg vil have.
Kom, kom, kom.
Det gjorde du godt, men du tabte.
Nu, begge jer, lykønsk hinanden. Fortsæt.
Vil du have mig til at lade dig vinde, Alexander?
Du har ret.
Men jeg lover dig, jeg vil slå dig en dag, Hephaistion.
Det blev senere sagt at Alexander aldrig blev besejret ...
... undtagen af Hephaistion's lår.
Selvom en ringere race som ...
... perserne kontrollerer de i det mindste Fire femtedele af den kendte verden.
Fra Etiopien til Egypten i syd ...
... til Kaukasus og de to indlandssøer i nord....
Philip bragte Aristoteles fra Athen for at uddanne vores rå mennesker.
De hersker, og vi sidder rundt som frøer.
-Herre? -Ja?
-Herre! -Ud med det
Hvorfor er perserne så grusomme? -Åh kom nu, Nearchus.
Det er ikke emnet for i dag, Nearchus.
Men det er rigtigt, at de orientalske racer Er kendt for deres barbaritet ...
... og deres slaviske hengivenhed til deres sanser.
Hvilket er så kedeligt, at de kastrere unge drenge ...
...lige som jer selv, For deres seksuelle nydelse.
Ja. Overflod i alle ting er mænds undergang.
Derfor er vi grækere overlegen.
Vi udøver kontrol over vores sanser.
Moderering håber vi.
Så hvad med Achilles Troya, mester?
- Var han ikke overdreven? -Achilles mangler blot tilbageholdenhed.
Han dominerer andre så meget Selv når han trækker sig tilbage fra kamp ...
... vild i sorg over Hans døde elsker, Patroclus ...
... han truer sin egen hær alvorligt. Han er en dyb egoistisk mand.
Vil du sige kærligheden mellem Achilles Og Patroclus er en ødelæggende en?
Når mænd ligger sammen i lyst, er det en overgivelse til lidenskaberne ...
... og gør ingenting for kvaliteten i os.
Der er heller ikke noget overskud, Cassander, eller jalousi blandt dem.
Men når mænd ligger sammen og viden og dyd er passeret i mellem dem ...
... er det rent og fremragende.
Når de konkurrerer om at bringe det gode ud, Det bedste i hinanden ...
... er det kærlighed mellem mændene der kan bygge en bystat ...
... og løfte os fra vores frø dam.
Men kan en mand elsker en kvinde ligesådan, mester?
En kvinde? Selvfølgelig ikke
En kvinde er en slave af hendes lidenskab, Hephaistion.
Åh, der er naturligvis undtagelser, Og vi skal ære dem.
Såsom Pallas Athena, Gudinde for visdom og krig ..
Men glem aldrig, hun er ikke sprunget fra Zeus' lænder, men fra hans sind.
Nu tænker i på alt dette, mine unge frøer ...
... for i bor i fremtidens græske civilisation.
At stræbe efter ære er det højeste formål med alt.
For at beherske vores foragtelig følelser.
At følge grunden, Den guddommelige del i hver af jer.
Ja...
... at elske ekspertise Er virkelig at elske guderne.
Vil du stoppe med at distrahere mig nu?
Tilbage til geografien Og ting, som vi ved.
Er det muligt at kilden Af Egyptens mægtige floden Nilen ...
... kunne stige op i disse fjerne bjerge?
Hvis ja, kunne en erfaren navigator finde vej her ...
... ved denne flod, øst og ned ind på indiens store sletter ...
... ud i det østlige hav ved verdens ende ...
... og ved denne rute op ad Nilen ..
... tilbage til Egypten, ind i Middelhavet Og hjem til Grækenland.
Nå, hvis disse frøer kunne se fremad
... og handle på deres favoriserede position her i centrum ...
... Kunne Grækenland styre verden.
Hvorfor er det, herre, i myten, Disse lande, du taler om, er kendt?
I Indien, hvor Herakles Og Dionysus rejste.
Alle disse mænd, der gik mod øst, Theseus, Jason, Achilles, var sejrende.
Fra generation til generation, Deres historier er blevet videreført.
Hvorfor? Medmindre der var sandhed for dem?
Fortællinger om Amazoner? Minotaurer, Gorgoner, Icarus der flyver ind i solen? Nej, Alexander.
Kun almindelige mennesker tror på disse historier, som de tror på alt andet.
Vi er her for at uddanne os selv mod sådanne dumme lidenskaber.
Men hvis vi er overlegne over for perserne, Som du siger, hvorfor styrer vi dem ikke?
Det har - det har altid været den græske drøm at gå mod øst.
Det var min faders ønske.
Østen har en måde at sluge Mænd og deres drømme på.
Men det er stadig troen, på disse myter der fører os frem til den største herlighed ...
... hvorfor er det forkert at handle på dem?
Jeg kan kun advare dig, ikke lære dig det.
Pas på hvad du drømmer om.
Guderne har en vej At straffe sådan stolthed.
Og vokset mere ambitiøs, har Philip nu Planlagt invasionen af persien.
Det bedste du kan gøre, Cleitus? Tilbage Til phalanx med dig, jeg rider ham selv.
Ingen vil ride det dyr, min majestæt.
Ikke med dine ben.
Han er blevet slået alt for ofte.
Min ædle konge, han er et højt spirituelt dyr, ja.
Højspirituel og værdig til Philip af Makedonien.
For tre og en halv talenter ...
Jeg kunne ikke tjene penge på ham, men på dig--
Hvorfor vil jeg have et sådant dyr? Jeg har allerede en kone.
Ser jeg så gammel ud?
Bliv nede, bliv nede.
Hold ham. Hold ham!
En brækket hals. Han er for nervøs for kamp. Sælg ham til kød.
Køb ham for mig, far. Jeg rider ham
Og hvis du ikke gør det?
-Jeg betaler ham selv. -Med hvad, din sangstemme?
Jeg vil betale dig!
Jeg fortæller dig, at hesten ikke kan rides, knægt. Hans sind er knækket.
Han kan rides af mig.
Hvis du kan styre hesten, vil jeg gøre ham til din ...
...til den halve pris.
Den hest vil dræbe ham, Philip.
-Den vil knække ham i to dele. -Vil den?
Måske får hun en musiker ud af ham nu.
Du kan ikke lide din skygge, kan du?
Det er som om en mørk ånd kommer op for at tage dig.
Kan du se? Det er os
Det er bare et af Apollo's trick.
Han solens gud.
Men jeg vil vise dig, hvordan man overstyrer ham, dig og mig til sammen.
Drengen har ikke håndlaget, Philip. Han kunne såre sig selv.
Han bliver nødt til at finde ud af det med sig selv. Det er tid.
Godt.
Faktisk er der tider, Philip, hvor jeg spekulerer på, om han er dit blod.
Jeg bekymrer mig kun om det-- Hvad var det, Attalus?
Ingenting.
Jeg var bare opmærksom på hvordan folket så dig og Eurydice sammen.
Kom igang, knægt!
Du rider den hest og ved Zeus siger jeg, Du kan styre verden.
Bucephalus.
Det skal jeg kalde dig. Stærk og stædig.
Bucephalus og Alexander.
Kom nu, lad os ride sammen.
Han har noget Titanerblod i sig
Attalus! Cleitus! For Zeus' skyld, han overhaler dig!
Nu, Bucephalus, vis dem.
Min søn.
Min søn! 479.1
Pella grotterne, Markedonien
Kan du huske Prometheus...
...som stjal guders ild og gav det til meneskerne.
Det gjorde Zeus så vred...
...at han lænkede Prometheus til klipperne ved Caucasus...
... og hver dag hakker en ørn denne stakkels mands lever ud.
Hver nat voksede den ud igen så den kunne blive spist igen næste dag.
En elendig skæbne.
Ødipus rev sine øjne ud da han fandt ud af...
...At han havde myrdet sin fader...
...og giftet sig med sin moder. En viden der kom for sent.
Jason...
...han drog øst på og kom tilbage med det gyldne skin...
... og giftede sig med en barbar kone, Medea.
Senere, da han forlod hende For en yngre kone ...
... Slagtede Medea deres to børn som hævn.
Min mor ville aldrig skade mig.
Det er aldrig let at undslippe vores mødre, Alexander.
I hele dit liv, pas på kvinder. De er langt farligere end mænd.
Jeg er sikker på at du husker Achilles fra historien om Troya.
-Han er min favorit. -Hvorfor?
Fordi han elskede Patroclus Og hævdede hans død.
Fordi han levede uden frygt, Og dræbte Hector.
Nogle siger, at han var en hidsig fjols ...
... der kæmpede for sig selv Og ikke for grækerne.
Men han var den største helt ved Troya.
Og hans skæbne?
At han skulle dø ung med stor ære.
Havde han et valg?
Åh ja. Han kunne have fået et langt liv, Men der ville ikke være nogen ære.
Du drømmer om ære, Alexander. Din mor opfordrer dig.
Der er ingen ære uden tab, og det vil hun ikke tillade.
Hun gør dig svag.
Guderne har ikke gjort det nemt for menneskerne.
Se, Herakles.
Selv efter at han havde fået hans 12 sejre ...
... blev han straffet med galskab, og slagtede sine tre børn.
Stakels Herakles.
Store Herakles.
Al storhed kommer fra tab.
Selv dig vil gudene en dag dømme hårdt.
Når jeg er konge som dig, far?
Hast ikke dagen bort, dreng. Du risikerer at tabe alt.
Min far kastede mig i kamp Før jeg vidste, hvordan man kæmpede.
Da jeg dræbte min første mand, sagde han:
"Nu ved du det."
Jeg hadede ham da, Men jeg forstår hvorfor nu.
En konge fødes ikke, Alexander.
Han bliver lavet af stål og lidelse
En konge må vide Hvordan man gør ondt på dem, han elsker.
Det er ensomt. Spørg Herakles.
Spørg nogen af dem. Skæbnen er grusom.
Ingen mand eller kvinde kan være for magtfuld eller for smuk uden det har katastrofe følger.
De griner, når du bliver for stor og knuser alt, hvad du har bygget med et indfald.
Hvilken som helst ære de har givet, tager de væk tilsidst.
De gør os til slaver.
Sandheden er i vores hjerter, og ingen vil fortælle dig dette, kun din far.
Mennesker hader guderne.
Den eneste grund til, at vi tilbeder nogen af dem er fordi vi frygter det der er værre.
Hvad er værst?
Titanerne.
Hvis de nogensinde blev sat fri...
.. det ville være et mørke som vi aldrig har set før.
Kunne de nogensinde komme tilbage?
Kan Zeus holde Titanerne fanget for evigt under Olympen?
Det siges, da Zeus brændte dem til støv med sin lynsværd ...
... tog de Titanernes aske og som hævn ...
... blandede det med dødelige mænd.
Hvorfor?
Hvem kender til disse ting?
En dag vil tingene ændres.
Menneskerne vil ændres.
Men først skal guderne ændres.
Men al det vil du glemme, Alexander.
Der derfor vi har disse myter.
Vi kan ikke bære at huske dem.
Jeg vil huske.
Og en dag vil jeg pryde vægene lige som disse.
Alexander sagde engang til mig:
"Vi er allermest alene når vi er sammen med disse myter." 558.1
Babylon, Persien 331 Fk. 13 år senere
Phalanx!
Og således skete det i en drøm ...
... som en myte for alle grækere at Achilles besejrede trojanerne.
Og dette glorværdige øjblik i historien...
...Var Alexander elsket af alle.
Men til sidst tror jeg at Babylon var en langt lettere elskerinde at invadere.
...end det var at forlade hende.
Sikander! Sikander!
Aristoteles kan have kaldt dem barbarer, Men han så aldrig Babylon.
Vi har nok guld her til at støtte Tre generationer af makedonske hære.
Og Makedonien ville snart blive ødelagt, Cassander.
- Rigdom i store mængder lokker kragerne. Ikke for de mænd, der kæmpede, er jeg sikker på
Vi betaler dem godt, Antigonus, Men ikke som lejesoldater til fremtidige tjenester.
Nu lyder du som Philip.
Philip så aldrig Babylon.
Nej, Hephaistion.
-Hallo! -Hallo!
Alexander, jeg ved, du ser mig som en stiv gammel stodder ...
... men uanset vores forskelle, vi erkender denne dag
...Din far ville være stolt af dig.
Tak, Parmenion.
Jeg beder dig om at tilgive mig min egen vrede, min stolthed.
De blinder også mig.
Et storslået fastlandsarbejde Fra forrige århundrede.
Den gyldne tidsalder, Alexander. ligemeget værd for Athen og vores alliancer.
Tag disse timer tilbage...
... men gem hvad der tilhører perserne.
Ja. Vi er de rigeste mænd til at gå på jorden, mine venner.
-Ikke hvis du holder af at give det hele væk. -De børnebørn af gedeavlere ...
...vi nu regere over 2 millioner kvadrat meter.
Men....
Ingen af jer frygter, at denne store formue Kan drive os alle til ødelæggelse.
Du overvurderer os.
Så længe Darius trækker vejret, er han den legitime konge af asien
...og jeg er kun konge af luften.
Men han har ingen magt, Alexander. Han er fortabt i bjergene uden hær.
Så længe han er fortabt, Philotas, kan han håbe på det.
Først når han er fundet, vil det blive besluttet.
Det ser ud til at du allerede har besluttet dig
Vi skal afslutte det, vi svigtede at gøre ved Gaugamela.
Vi må jagte Darius.
-Det var ikke din fars mission. - Og jeg er ikke min far.
Kom nu. Har du glemt det så hurtigt?
Skæbnen favoriserer den modige.
Ikke underligt, Darius flygtede da han havde dette at komme tilbage til.
En for hver aften i året.
Hvordan kan jeg gå tilbage til Lysimache efter dette?
Jeg råder dig til ikke at røre, Leonnatus. Jeg tager mig af det for dig.
Aristoteles var måske forudseende.
Har disse billeder narret os med deres skønhed og nedbrudt vores sjæle?
Bagoas, store konge. Darius' dreng.
-Bagoas. -pænt forgyldt, Deres Majestæt.
Meget succesrig. Han var bestemt en af de store kongers favoritter.
Hvor gammel? Den bliver bedre med årene.
Hvor gamel er du nu, Bagoas? 18, 19år?
-Hvor kommer han fra? -Fra nord, sir.
Fra bjergene nær Susa.
Du taler vores sprog.
-Godt. Jeg vil gerne lære dit. Det er lærbart, min herre.
Så sig mig, Bagoas...
... forråder mine øjne mig Eller ønsker du at blive fri ...
...til at tage hjem?
Hele min familie er forlængst død, store konge.
Med din tilladelse vil jeg gerne blive her.
Godt så, Bagoas.
Ptolemy, sørg for dette.
Og det er det samme for hver person i haremet, kvinder og eunucher.
Den, der ønsker at blive sendt hjem til deres familier, lad dem.
Hvad?
Hør det, drenge? Sæt dem fri!
Store Konge Alexander.
Prinsessen af de tusind roser ...
... og ældste datter af den tidligere Store konge Darius ...
...Stateira.
Kære Alexander...
...Jeg er kommet for at tigge for dette liv...
...af mine søstre...
...min moder og min bedstemoder.
Du gør ikke noget forkert, prinsesse Stateira.
Han er også Alexander.
Vær så venlig.
Jeg beder for min families liv.
Sælg mig som en slave, store konge, men- --Se nu ..
...ind i mine øjne...
...prinsse...
...og fortæl mig...
... hvordan vil du gerne behandles?
Som hvis...
...jeg var en prissse.
Lad det blive sådan.
Du og din familie skal behandles som min familie.
Du skal bo i dette palads så længe du har lyst.
Har du andre anmodninger til mig, Min ædle prinsesse?
Nej.
Et hvert ønske...
...Jeg har forlangt.
Du er i sandhed...
...en dronning.
Ja, hun ville være En perfekt match til dig ...
...men dyd gør ingeting.
I tre måneder har du været i Babylon og ladet mig være i Pella ...
... ved dine fjenders nåde, hvoraf du har mange.
Generaler, der er vant til magten som du har givet dem.
Jeg må se ham gro stærkere.
Jeg er sikker på, at han kommunikerer hemmeligt med Parmenion, der er farlig.
Men pas på, mest af alt, på dem der er tættest på dig.
De er som slanger...
...og kan skifte.
General Crateros.
Cassander er generalens søn.
Selv Cleitus, din faders farvorit...
...og Ptolemy, din ven, ja.
Men pas på mænd der tænker for meget.
De blinder sig selv.
Kun Hephaistion udelukker jeg.
Men alle dem du gøre rige...
... mens din mor og dig selv, du efterlader i generøs skæbne.
Hvornår vil du tro på mig?
Det er kun et mørkt sind som mit Der kan kende disse hemmeligheder i hjertet.
For de er mørke, Alexander.
Så mørke.
Men i dig, søn af Zeus, ligger verdens lys.
Dine ledsagere vil være skygger I underverdenen ...
... når du er et navn, der lever for evigt I historien som den mest herlige ...
... skinnende lys af ungdom, for evigt ung, for evigt inspirerende.
Aldrig vil der være en Alexander som dig.
Alexander den store.
Husk, lad mig komme til Babylon Som du lovede.
Jeg kan hjælpe dig, for de ved hvis de skader dig ...
... vil de møde min vrede, Som dronning af Babylon.
Det er et højt løsesum, hun opkræver for ni måneders indespæring i livmoderen.
Bring hende, Alexander.
- Jeg vil give hende sådan glæde. -Glæde?
Når jeg er det knuste spejl af hendes drømme?
Bliv sammen med mig, Hephaistion.
Jeg vil gå i bad.
Tak, Bagoas.
Hvilken broder er du?
Jeg ser i hende alt, jeg frygter.
Men jeg har ingen anelse om, hvad det er, denne frygt.
Hun var altid så sikker Jeg er født af Zeus.
Hvorfor, Hephaistion?
Jeg tror, at der er ting Ud over vores forestilling ...
... som lynet, Fortællinger om mærkelige forestillinger.
Det tvivler jeg ikke på.
Hvad bliver der fortalt mig?
Hvilken skæbne har vi--? Har jeg?
Nå, hvis jeg er Patroclus, dør jeg først.
Så dig, Achilles.
Generalerne er oprørte
De stiller spørgsmålstegn ved din besættelse af Darius.
De siger, at det aldrig var meningen at du skulle være konge af Asien.
Naturligvis.
De vil kun vende tilbage til deres hjem, rige med guld. Men jeg har set fremtiden.
Jeg har set det nu 1000 gange, på 1000 ansigter.
Disse folk ønsker....
forandring.
-Aristoteles tog fejl af dem. -Hvordan det?
Se på dem, vi har erobret.
De forlader deres døde ubegravet ..
De smadre deres fjenders kranier og drikker dem som støv.
De mødes offentligt.
Hvad kan de tænke eller synge eller skrive som ingen kan læse?
Men som Alexander's hær kan de gå hvor de aldrig troede det var muligt.
De kan være soldat eller arbejde i byerne.
Alexandrier, fra Egypten til det ydre hav.
Vi kunne forbinde disse lande, Hephaistion ...
...og folkene.
Nogle siger, at disse Alexandrier er blevet forlængelser af Alexander selv.
De trækker folk ind i byerne for at gøre dem til slaver.
Men vi befriede dem, Hephaistion, fra Persien hvor alle boede som slaver.
At befri verdens befolkning ...
... sådan ville være at ære Achilles, og Herakles
... en fest til rivaliserende Prometheus ...
... som altid var en ven til mennesket.
Husk disse heltes skæbne.
-De led meget. Vi led alle.
Din fader
De kom alle til enden af deres tid.
Og til sidst når det er overstået, er alt hvad der betyder noget, er hvad du har gjort.
Du sagde engang, "Frygten for døden driver alle mennesker."
Er der ingen andre kræfter?
Er der ingen kærlighed i dit liv ...
...Alexander?
Hvad ville du gøre, hvis du nogensinde nåede til verdens ende?
Jeg vil vende tilbage og erobre den modsat.
Jeg spekulerer undertiden på, om det ikke er din mor du løber fra.
Så mange år, så mange mil mellem dig.
Hvad er det du frygter?
Hvem ved disse ting?
Da jeg var barn, tænkte min mor min guddommelige. Min far var svag.
Hvilket er jeg, Hephaistion?
Svag eller guddommelig?
Det eneste jeg ved...
Jeg stoler kun på dig i denne verden.
Jeg har savnet dig.
Jeg har brug for dig.
Det er dig jeg elsker, Hephaistion.
Ingen andre.
Du er alt hvad jeg tager mig af ...
... og af Aphrodite's søde ånde ...
... Jeg er så jaloux for at miste dig til denne verden, du ønsker.
Du vil aldrig miste mig, Hephaistion.
Jeg vil altid være med dig.
Indtil enden 763.1
Nordøst Persien, 329-327 F.K
Kampene i den nordøstlige del af Persien ...
...er forvandlet til en hård guerillakrig I næsten tre år.
Vi jagede Darius mod Bactria ...
... men glemte at tage ham i tide.
Han var ved at dø, da vi fandt ham, sir.
Han bad om vand
Han drak det og døde.
Den store kong Darius var blevet forrådt Af sine egne kommandanter.
I ære for sit lig ...
...Jagede Alexander disse kommandanter ind i ukendte lande ...
... krydsede endda over floden Oxus ind i Sogdia.
Vi bekæmpede dem så langt som til de ukendte Stepper i Scythia ...
... hvor kun legendariske helte engang betrådte.
Landsmændene fortalte os, at vi var hvor grænserne for, hvor Europa og Asien mødes.
Faktisk var vi helt fortabte.
Her grundlagde Alexander Hans 1. Alexandria ...
... og bosatte det med veteraner, deres kvinder og enhver, der ville turde grænselivet.
Kunne ikke acceptere et nederlag i nogen form ...
Alexander fortsatte med at bekæmpe en hver stamme, der ydede modstand ...
... indtil den dag han modtog hovedet af hans sidste fjende, som havde overgivet sig.
For Alexander skulle der ikke være nogen andre bejler til Asiens trone ...
... som nu omfatter alle egne af Sogdia og Bactria. 785.1
Balkh, Bactria. Cental Asien
Det var her, at han gjorde En af hans mest mystiske beslutninger.
Ti år efter hans mors insistering giftede hans sig med en makedonia ...
Gennem vores union ...
...af grækere og barbarerne
... kunne forenes i fred.
... den mest magtfulde mand i verden Tog en pige af ingen politisk betydning.
Hvorfor?
Nogle siger, det var for en alliance mellem stammerne.
Andre, ønsket om efterfølger.
Og endnu andre sagde Alexander blev virkelig forelsket.
Hvem Roxane virkelig var ...
... Jeg tvivler på, at nogen af os nogensinde har set videre end søerne af de sorte øjne.
Til denne herlige lejlighed ...
Jeg skåler på denne store hær der har givet så meget.
Og til ære for dem, dem af jer der satte sig med os for syv år siden ...
Jeg betaler alle dine fordringer med det samme fra kongelige statskasse.
Pris Alexander!
Og til ære for min brud ...
...min smukke brud...
... vi vedkender os de mange kvinder der har delt den lange vej med os ...
... og give dem medgift der sømmer sig til et ordentlig ægteskab.
Og hvad med vores drenge?
Og endelig ...
... til sidst kræver guderne ikke mindre af os ...
... at dine børn bliver givet En ordentlig græsk uddannelse ...
... og militær træning Under vores beskyttelse ...
... til at være de nye soldater af vores rige ...
...i Asien.
Din far må vende sig i sin grav. Efter al den tid, en bjergkonges datter.
Du kalder dette tribal bryllup legitim?
Glemmer du min far som tog en barbar til sin dronning?
Ja, men få ville kalde det en dybt lykkeligt ægteskab.
Men hvad er meningen, Alexander? er hun din fange.
tog du hende bare som din konkubine.
Fordi jeg vil have en søn. fordøm dig, Philotas.
Så halvdelen dine adelige har søstre der vil blive fine makedonske mødre.
At tage en asiat som min dronning, ikke som en fange ...
... er et tegn på respekt for vores fag.
Det vil bringe os sammen, forene os.
Hvilket er ikke at sige, at jeg ikke vil tage en makedonsk
Som anden kone? Du fornærmer Makedonien.
Aldrig vil vores folk Acceptere denne piges søn som konge.
De bliver vrede nok når de finde ud af deres ægtemænd alle har andre hustruer i Barbarien.
Så de vil lære!
Ved Athenas retfærdighed, denne pige har mod.
Hun vil opvækste en modig søn.
Alexander!
Det handler om vores riges ære.
Nemlig. Hvad mere kan man vinde, Alexander?
Vi er i Asien for at straffe dem For deres forbrydelser. Det har vi opnået.
Syv år hjemmefra, nu glider vi Fra en fjern region til en anden ...
... jagter nomader og banditter når Makedonien bløder sine styrker
For hvad? At bygge veje i Asien?
-For at give disse mennesker byer? - Og nu laver en hær af dem?
At finde byer og udvide vores rækkevidde er ikke meningen.
-Hvad er fordelen for Markedonien? Det rækker langt mere!
-Se hvad du giver dem. -Med respekt...
... havde du kæmpet bedre på Gaugamela Da din flanke smuldrede--
-Hvor vover du, Nearchus ?! -General Nearchus til dig, dreng.
Alexander spredte vores flanke for tynd! der var ikke noget min far ...
-... eller nogen af jer kunne have gjort! -Philotas!
Alexander, jeg har kendt dig Siden du blev født.
Jeg støttede dig ved din fars død.
I det mindste, for Zeus' skyld ...
... og i forhold til rådet der valgte dig til konge
... giv os en makedonsk arving.
En makedonsk arving.
-du hørtet det tydeligt. -Men--
Parmenion! Efter brylluppet, tag to Brigader med til Babylon, hvor jeg vil se til dig ...
... og Antipater til Grækenland for at opretholde vores imperium og suplere til denne ekspedition.
Jeg vil overvintre med min hær i Marakand.
Jeg beder til Apollo, at du indser, hvor langt du har vendt dig fra din fars vej.
Fordømt, Parmenion, af guderne og Apollo.
Hvad var der i min fars mod var det ikke overmodent som dit!
Han havde aldrig lyst til krig, Alexander, eller nød det.
Han rådgav sine kolleger i rådet, blandt ligemænd, på den makedonske måde.
Han besluttede det ikke med hans personlige ønsker.
Jeg har bragt os yderligere end min far nogensinde drømte om.
Gamle mand...
...Vi har en ny verden.
Alexander, vær nu rimelig!
Var det nogensinde ment at de skulle være vores ligestillede?
Del vores belønninger?
Du husker hvad Aristoteles sagde.
En Asiat?
Hvad ville et løfte betyde for et folk der aldrig holdt deres løfte til en græker?
-Aristoteles vær fordømt! -Alexander!
Af Zeus og alle guderne ...
... hvad gør dig så meget bedre end dem, Cassander?
Bedre end du virkelig er. I dig og dem, der ligesom dig er dette.
Alexander.
Det der forstyrrer mig mest, er ikke din mangel på respekt for min dom.
Det er din foragt for en verden Langt ældre end vores.
En hånd til enhver mand Der plager at dræbe mig
Tag en ny drik, Cleitus.
-Hvis du ikke være bundet til en konge? -Cleitus.
Alexander, du ser svag ud Når du ikke accepterer disse hædersbevisninger.
Jeg forstår min kære far ...
-... men det er mod græske måder. -Så græske måder er svage.
Jeg tror stadig, hun fik en bedre en end ham, med denne aftale.
Min datter, Roxane...
...Vil blive dig en god kone.
Hun vil dræbe for dig.
Lord Sikander, hersker af himlen...
...og jorden.
Til ære for denne store alliance ...
... Jeg, Oxyartes, tilbyder dig disse store gaver.
Jeg vil gerne ære dig en skål fra mit folk.
God morgen, sir.
Vi vil kæmpe for dig, Alexander.
Det bliver blodigt.
Hvem er denne bjørn?
Parmenion.
Du skal have fuld kontrold over dine forsyningslinjer.
Hans pessimisme er smitsom.
Men han vil være loyal...
...Så længe hans søn forbliver hos os.
Hej!
Hendes øjne fortæller mig hun holder af dig, Alexander.
Måske for meget.
I mit land er det sådan...
...at dem der elsker for meget taber det hele...
... og dem der elsker med ironi ...
...holder.
Jeg fandt det i Ægypten.
Manden, der solgte den, sagde, at det kom fra en tid ...
... da mennesket tilbad sol og stjernerne.
Jeg tænker altid på dig...
...som solen, Alexander.
Og jeg beder til din drøm vil skinne på alle mennesker.
Jeg ønsker dig en søn.
Du er et stort menneske.
Mange vil elske dig, Alexander, Men ingen så ren og dyb ....
Du...
...Elsker ham?
Han er Hephaistion.
Tak, Bagoas.
Din dreng?
Der er mange forskellige måder at elske på, Roxane.
Kom.
Nej.
Nej, nej.
Nej. Nej.
Frygt ikke.
Det passer.
En mand søger efter en kvinde på verdens top ...
...og finder hender.
Myten bliver til virkelighed.
Ædle mand, Sikander...
...dræb nu.
Gør det.
Gør det færdigt. Jeg ville gøre--
Jeg ville gøre det samme. Jeg vil dø som et fjols ...
...for denne kærlighed.
Mit liv er nu dit.
Du vil bære min søn.
Hvem er denne kvinde, du kalder din dronning, Alexandra? En bjergpige?
Du med dit avl.
Allerede nu hun er fjende med sin stærke klumpede natur.
forvir os ikke.
Jeg var aldrig en barbarer, som Philip sagde.
Vi er af Achilles kongelige blod.
Zeus er din fader.
Åh, jeg forstår, hun bringer dig lidt glæde ...
... men hvordan kan hun hjælpe dig?
Det skal du vide Hun taler ikke i dit navn ...
... der er dit og dit alene.
Bevar det, hemmelig hold det ...
... og hør mig, når jeg fortæller dig, handl...
...og akt snart.
Efter syv år spekulerer folk:
"Hvem er denne kong Alexander?"
Jeg har givet dig rigeligt bevis. Generalerne undergraver din autoritet dagligt.
Tag tilbage til Babylon og styrk dit center.
Eller kom hjem til Makedonien Og omorganisere.
Men jag ikke din drøm ...
...yderlig mod øst.
Dit liv og mit er afhængige af det.
Husk...
... mine eneste tanker er på dig.
Som du også må stå over for din herlige skæbne.
Tænk venligt på din mor.
Sørg for mig.
Beskyt mig mod dine fjender når du er væk.
Og husk altid...
...at det er mig der elsker dig mere end nogen anden.
Hvis du kun var en bleg eftertanke ...
...af min moders hjerte. 973.1
Markedonien -10 år før
Gravid så tidligt. Den lille hore.
Han vil gifte sig med hende om foråret, Under Dionysus' Festivalen ...
... og når hendes første søn er født ...
... hendes søde onkel Attalus vil overbevise Philip til at navngive drengen som hans efterfølger ....
...med sig selv som regent.
Og dig...
... du vil blive sendt på en næsten umuligt mission ...
...mod nogle uhyrlige nordlige stammer ...
... at blive lemlæstet i en mere meningsløs kamp om kvæg.
Og jeg, ikke længere dronning, Vil blive dræbt ...
...sammen med din søster og de resterende medlemmer af vores familie.
Jeg ønsker nogle gange, at du kunne se Lyset, mor
Sandheden er, han har ikke taget noget fra dig som du ikke har været uden for længe.
Den eneste måde er at strejke.
Annoncer dit ægteskab til en makedoner nu.
Avle et barn af rent blod. Han ville være en af dem, ikke mit ...
... og han ville ikke have andet valg en at gøre dig til konge.
Der er stadig Kynnane.
Eurydice var perfekt. Hvis din far, den gris ikke havde hånet hende først!
Sig ikke mere om min far.
Kan du høre mig? Sig ikke mere.
Du har ret.
Tilgiv mig.
En moder elsker for meget.
Hvem skal jeg synge til for at falde i søvn?
Jeg ville ønske-- jeg ville ønske vi kunne bruge Mere tid sammen.
Ligesom vi vant til, da du var Den sødeste dreng.
Der har aldrig været tid nok, mor.
Siden jeg var barn, er jeg blevet trænet til at være den bedste.
Mit stakkels barn, du er som Achilles ...
... forbandet af din storhed.
Ja. Tag min styrke.
Du må aldrig forvirre dine følelser ...
... med dine pligter, Alexander.
En konge må gøre offentlige gestuser for det almindelige folk.
Jeg ved det, men du bliver 19år til sommer ...
... og pigerne siger allerede, at du ikke kan lide dem. Du kan lide Hephaistion mere.
Jeg forstår. Det er naturligt for en ung mand.
Men hvis du tager til Asien uden at forlade dine efterfølger, risikerer du alt.
Hephaistion elsker mig, Som jeg er ...
... ikke hvem.
Elsk? elsk?
På vegne af Dionysos ...
... forstå, hvad Philip mener, for din egen skyld.
Dit liv hænger i denne balance.
Jeg kender til disse ting, Alexander. Du er intet for ham.
Hans spioner er inde i din nærmeste kreds ...
... for at sikre det skal du ikke lave et plot imod ham.
Og du sover stadig.
Du vil ikke leve dette år ud medmindre du handler!
Stop!
Jeg er hans eneste værdige søn.
Din skøre kvinde.
Han ville aldrig såre mig.
Selv hvis Eurydice havde en dreng, ville han være 20, før han ville lade ham regere.
Ja, og du ville være 40.
Gamle og kloge som Parmenion. Og Philips unge søn ville være 20 år.
Ligesom dig nu, men rejst af ham, hans blod.
Han vil aldrig give dig Tronen nu, Alexander.
Aldrig.
Hvad ville du have mig til at gøre?
hvad der er nødvendigt.
Hvor har du mistet dit sind?
Det ville være borgerkrig, Klan mod klan, kaos.
Ja. Og du ville vinde.
Fordi de unge Elsker dig som en gud.
Jeg forbyder dig at nogensinde tale til mig på den måde!
En sådan mand ville altid blive jaget af Furier!
Hvad har du at frygte fra Furier?
... for at dræbe en bedrager til tronen ...
... inden han myrder dig Og din mor?
Hvorfor vil du aldrig tro på mig?
Philip ønskede dig ikke.
Du fik en betingelse for at trække vejret ...
... og han ønskede at forlade dig i bjergene...
... for fuglene skulle hakke i dine øjne.
Hvad du ikke ved, mit stakkels barn.
Lanice ved intet om dette.
Lanice.
Jeg var der.
Lanice var der ikke.
Nej, Alexander...
...Zeus er din fader.
Jeg lagde med ham den nat i vinden, Så sikker som enhver dødelig mand.
Aldrig har jeg været elsket som jeg blev det der efter.
Nok
Halvdelen af mødrene i Grækenland deler sådan en fantasi.
Jeg advare dig, Moder.
Lav ingen fejl.
Du vil behandle denne pige som ingenting Vigtigere end hans andre hustruer.
Du vil opføre dig som vi altid har gjort.
Som den første.
Jeg undrer mig...
... har du nogensinde elsket ham?
Hvad?
Jeg hold aldrig op. 1069.1
Sogdia, Nordøst Persien - 10år senere
Hvad er der, Orestes?
... har du nogensinde elsket ham?
Jeg kan ikke være en del af dette.
Hvem gjorde dette?
Fortæl mig.
-Sig det! -Hermolaus!
Død over alle tyranerne.
Jeg gjorde det ikke!
Jeg har kendt dig og elsket dig så længe jeg kan huske.
Aldrig vil du finde en mand som er så loyal.
Samvittigheden, som det nu var ...
... forstyrrede dybt Alexander.
Ikke kun fordi han involverede de unge, der delte hans drøm ...
... men mere intimt, det implicerede Philotas, hans kammerat fra drengeårene ...
... da en рage tilstod, at et par dage før havde han informeret Philotas ...
-Alexander. -...om plottet.
Husk mig for hvad jeg er.
Jeg kan huske dig, Philotas, Men ikke som du husker dig selv.
Og det ser ud for mig og andre her at et vidnesbyrd givet af din elskerinde ...
... det sande vejr i din sjæl Er ambition.
Nej.
Vi følte alle, at der var mere her end seksuele skænderier.
Alexander ønskede sandheden og Philotas svar manglede værdi.
Fjern ham venligst.
Alexander satte ham stille og hurtigt for retten af sine kolleger ...
... og om han var plottet eller opрortunist, Philotas blev fundet skyldig i forræderi.
-Nej, Alexander, nej! -Fjern ham.
De mistænkte blev alle henrettet.
Ingen af os forsvarede Philotas ...
... men så igen, ingen af os kunne nogensinde lide ham.
Og selvfølgelig blev hans magt udskåret af resten af os.
Før han døde torterede vi ham ...
... for at finde ud af hvad Hans far, Parmenion, vidste.
Men det lærte vi aldrig.
Hvad gør man med Parmenion og hans 20.000 tropper der vogter over vores reserve linjer ...
... var en langt mere delikat sag. Var han uskyldig i dette?
Eller havde han besluttet at handle før alderen visnede hans magt?
-Mændene vil følge deres konge. -Alexander vil ikke være der.
Nødvendigheden krævede Alexander at handle ...
... og han lukkede lejren inden for en time inden de første anklager mod Philotas.
Så gå, Antigonus og Cleitus.
Og gå hurtigt.
Tre dages hårdt ridt sendte Antigonus og Cleitus ...
... til Parmenion, den general der var mest loyale mod Philip.
Hans soldater accepterede konstateringen af skyld Mod Parmenion ...
... som de godt forstod koden for hævn ...
... der gjorde lederen af familien ansvarlig for adfærden hos alle.
Mange af os følte, at vi var bedre Uden den tornede torn, Parmenion ...
... som Alexander promoverede for os alle sammen generøst.
Hvis vi udsteder guldklumpen i Alexander's navn så vil vi møde modstand.
Cleitus. Antigonus.
Parmenion. 1121.1
Markedonien - 9 år senere
Kom, Alexander, drik sorgerne bort.
Hvis kun tørst kunne slukke sorg, Ptolemæus.
Der er kun en ting der er bedre end at vinde en kamp, søn ...
... og det er smagen af en ny kvinde.
Du finder det langt sødere end selvmedlidenhed.
-Pausanias, du keder mig. -Alexander!
- gå med dig-, Alexander, jeg fandt den rigtige pige til dig.
Hvad hedder du, skat? -Antigone.
-WHvad hedder du? -Antigone.
-Jeg elsker dig. -Og jeg elsker dig, Cleitus.
-Nej vær så venlig! -Værsgo.
Jeg sover i min grav, Hephaistion.
Mens jeg lever, foretrækker jeg at danse.
Pausanias.
Hvem er din nye ven?
-Der er din nye ven. -Nej vær så venlig!
Nej vær så venlig!, nej! Nej.
En skål.
En skål!
Jeg drikker for vores græske venner og for vores nye union ...
... Makedonien og Grækenland, lig i storhed!
Og til Philip, vor konge, uden hvem denne union ikke kunne være mulig.
Kom, Attalus, lad noget forbandet luft være i hallen!
Og til sidst drikker jeg for kongens ægteskab til min niece, Eurydice ...
... en makedonsk dronning Vi kan være stolte af!
Til Philip and Eurydice...
... og til deres legitime sønner!
Alexander, nej!
Hvad er jeg, din søn af en hund? Kom så.
Hvilken en skændsel.
Ti stille!
-Ti stille, alle jer! -Vær så venlig.
Dette er mit bryllup, Ikke noget offentligt slagsmål.
Uforskammet hvalp
Undskyld for Zeus, før du vanærer mig
Du forsvarer den mand, der kaldte Min mor en hore og mig en bastard.
-Og jeg vanære dig? -Du lytter ligesom din mor.
Attalus er min familie nu, det samme er du.
Så vælg dine slægtninge mere omhyggeligt.
Forvent ikke at jeg skal sidde her og se dig skamme dig selv.
-Du fornærmer mig! - Jeg fornærmer dig!
En mand er ikke egnet til at slikke jorden som min mor går på.
-Din hund, spørger du din dronning. -Hvilken skam?
Jeg har intet at skamme mig over, din arrogante møgunge.
Jeg vil gifte mig med pigen, og jeg vil have så mange sønner som muligt.
Der er intet du eller din kære mor kan gøre.
Hvorfor, berusede mand, hvorfor skal du tænke ...
...at alt hvad jeg gør og siger Kommer fra min mor?
Fordi jeg kender hendes hjerte, af Hera ...
... og jeg ser hende i dine øjne.
Du begærer denne trone for meget.
Vi ved alle, at den hun-ulv til din mor, ønsker mig død.
Nå, du kan drømme, dreng.
Philip, det er vinen der taler. Glem drengen. Det kan vente.
Nu!
Jeg befaler dig.
Sig undskyld til din svoger.
Undskyld.
Ikke svoger til mig.
Godnat, gammel mand.
Og når min mor gifter sig igen, Jeg inviterer dig til hendes bryllup.
Din bastard!
Du skal adlyde mig. Kom her.
Dette er den mand, der skal tage dig fra Grækenland til Persien?
Han kan ikke engang gøre det Fra den ene sofa til den næste.
Kom ud af mit palads! Du er forvist, dit svin!
Forvist fra landet. Du er ikke velkommen her.
Du er ikke min søn! 1184.1
Hindu Kush - 10 år senere
I foråret marcherede Alexander En hær på 150.000 ...
... over passene til hindu kush ...
... ind i det ukendte.
I hans drømme var det den lovede rute til verdens ende.
Vi var nu et mobil imperium ...
... strækker sig tusinder af mil tilbage grækenland
Kokke og arkitekter, Læger, landmænd ...
... pengeudlånere og koner ...
... børn, elskere, horer.
Og slaver ...
... et anonymt, bøjende, arbejdende rygsøjle dette nye monster.
Hærgende og expanderende, på godt og ondt ...
... ingen besatte områder forblev de samme igen.
Skønt dedikeret til Roxane ...
...Besøgte Alexander's hendes telt mindst ...
... der gik et år, derefter to, gik uden en efterfølger kom ...
... sårede Alexanders store stolthed.
Landsmændene siger, at Zeus lænkede Prometheus deroppe.
I en af disse huler.
De siger, at der er en kæmpe ørnerede Lige over det.
Der siges, at han flyver ned hver aften for at hakke stakkels Prometheus' lever ud.
Kan du huske hvad Aristoteles fortalte os om disse bjerge?
Ja jeg gør.
At når vi når disse højder ...
... vil vi se tilbage og se Makedonien i vest
... og det ydre ocean i øst.
Men jeg frygter, at denne verden er langt større end nogen drømte om.
En verden af Titaner.
Spejderne har været oppe og undersøge alle kendte spor, Alexander.
Der er ingen vej over.
Bortset fra mod syd, ind i Indien.
Var vi guder, vi ville bryde disse vægge ned til det østlige hav.
Vi vil, Alexander.
Om et par år vil vi vende tilbage.
Men først må mændene se deres hjem.
Har du fundet dit hjem ...
...Ptolemy?
jeg tror det bliver mere og mere Alexandria.
Nå der er i hvert fald varmt.
Og Thais...
...hun elsker det.
Kvinder bringer mænd hjem.
-Jeg har ikke en sådan følelse. -Du har Babylon, Alexander.
Hvor din mor afventer din invitation.
Ja, jeg har Babylon.
Men hvert land krydser hver grænse ...
Jeg stryger en vær anden illusion.
Jeg føler døden vil være den sidste.
Alligevel presser jeg hårdere og hårdere ...
... for at nå dette hjem.
Hvor har vores ørn blevet af?
Vi må fortsætte, Ptolemæus
Indtil vi finder en ende. 1242.1
Pause 1242.2
Indien - 327 F.K
Indien, landet hvor solen blev født ...
... berømt for at være endnu rigere end Persien ...
...er aldrig blevet udforsket eller erobret.
Fra begyndelsen kæmpede vi for at forene et land uden et center.
Konger, der konspirerede mod hinanden.
En labyrint af stammer ivrigt presset af fanatister og filosoffer ...
... at dø af tusindvis For deres underlige guder.
Vi så ting, vi aldrig havde drømt om og næppe kunne beskrive.
Vi så fugle der kunne tale Og mænd, der ikke kunne.
Crateros, i fronten, kæmpede mod mænd med hårede skind ...
... som var små og boede i toppen af træerne.
-Der ovre! -De er dyr.
Indtil Hephaistion overbeviste os var disse dyr, der efterlignede mænd ...
... men bar deres egen hud.
De kaldte denne stamme "aber".
Aber. Aber.
Men vi så lidt forskel mellem de stammer der levede blandt dem.
- Se på hans hånd. Den ligner vores.
Hallo, lille mand.
-Taler de? -Nej, men de synger og laver lyde ...
... fra skovens tage.
Vi så mænd der gik nøgen offentlige ...
... og tilbragte timer med at stirrer og gøre ingenting.
Nogle blev 200 år.
Og så var der regnen.
Aldrig før havde vi set vand Det faldt fra guderne ...
... i 60 dage og nætter.
Godt gjort i dag.
Sørg for kvinder og børn får mad.
Du ved bedre, Machatas.
Hvad skal din søn sige?
Kom nu mand. Jo ældre man bliver, jo stærkere.
Rigtigt min konge du er min hest, Alexander.
Jeg er med dig ved din side.
Alting rådner i denne regn ...
... og antallet af mænd der døde ulykkeligt af de små slanger ...
... der var overalt i dette onde land.
-Hvad skete der? Det er nakken.
Åh nej. Zeus, nej.
Hold ud. Hold ud.
Vær stærk.
Åh, Zeus.
Vores søgen efter guld og ære er fordampet som vi indså ...
... der var ingen der skulle have haft.
Temperamentet forværres.
Vi massakrer alle inderne, der modsatte sig.
Og med det lokale vand ...
... vi drak den stærke vin.
Og da vi flyttede mod syd og øst ...
... Alexander returnerede ofte landene Vi havde erobret deres besejrede konger ...
... for at gøre dem til allierede.
Men dette passede ikke godt med hæren ...
... der begyndte at undre sig:
Var vi her for rigdom? Eller havde Alexander ...
... i en ubarmhjertige og uhyggelige søgen i at efterligne Herakles ære ...
...glemt ham?
En ting en hær hurtigt får i deres knogler ...
... er hvilken vej gudene bær.
Kys ham!
-Til Bagoas. -Til Bagoas!
Og til min mors gud, Dionysus ... -Dionysus!
... hvem, vi bliver fortalt af vores indere, rejste her før Herakles ...
...for 6000 år siden.
Til en helt.
Til en helt!
Roxane.
Du mister ansigt.
Disse lndier...
... de er lave, onde mennesker.
Du forsøger ikke at forstå dem.
Jeg prøver.
Men jeg ved dette, Alexander.
I Persien er du en stor konge.
Her...
...hader de dig.
Lad os gå tilbage til Babylon.
Der er du stærk.
Vi vil tale om det senere.
Ja.
Senere.
Taler vi.
Jeg vil komme.
I nat.
Og jeg vil vente.
God nat, min konge.
Deres Majestæt.
Kom, Alexander, drik med os.
-Alexander. -Alexander!
Jeg kan huske en tid hvor du hadede, hvordan din far han drak ..
Nu ved jeg hvorfor.
Dionysus er en helt.
Men han er også sindbryder.
Han ødelægger vores selvkontrol ..
Selvkontrol er en elsker jeg har kendt alt for længe, Ptolemy.
Kampen bekymrer mig ind til benet.
Og succes, synes jeg at være lige så korrupt som fiasko.
Men Dionysus, velsigne hans gamle sjæl ...
... frigør mig fra mig selv.
Og sådan, bevægede jeg mig op.
Jeg er simpelt hen Alexander.
En skål for Bagoas.
Og 30,000 skønne Persiske drenge...
... vi træner for at kæmpe I denne store hær.
Og til minde om Philip.
Havde han levet og set sine makedonere ...
... omdannet til sådan ...
... en smuk hær.
Til Philip.
Til en ægte helt.
Philip!
Til Cleitus og hans nye aftale som guvernør af Bactria.
Cleitus.
Det er en fancy måde at sætte det op på, Ptolemy.
Men vi ved alle, hvad en pension og et eksil er ...
..efter 30 års tjeneste.
Eksil?
Fra hvor, Cleitus?
Fra mit hjem, Alexander, Makedonien.
Du kunne have spurgt mig, hvor jeg Ønskede at tilbringe resten af mit liv.
Du kalder styring af denne store provins for eksil?
Har din Majestæt givet noget Af hans nærmeste ledsagere ...
... en provins så langt hjemmefra?
Så vil du ikke være en rigtig god guvernør, vil du, Cleitus?
Så bliv det.
Lad mig rådne i makedonske klude ...
... snarere end skinne ...
... i østlig pomp.
Jeg vil ikke ryste og bøje mig ned som de røvslikkere du har omkring dig.
Hephaistion, Nearchus, Perdiccas.
Som guvernør for en af vores mest asiatiske guvernører ...
... Cleitus, forekommer det ikke dig at hvis mine persiske undersåter ...
... bøjer sig for mig, at det er vigtigt for dem at gøre det?
Insisterer jeg på, at grækerne gør det samme?
Du accepterer græske ofre som søn af zeus, gør du ikke?
Kun når det tilbydes.
Hvorfor fornægter du ikke disse forgævede komplimenter?
Hvilken frihed er det at bøje sig for dig?
Du bøjer for Herakles, Og han var dødelig ...
...men søn af Zeus.
Hvordan kan du, så ung, Sammenligne dig med Herakles?
Hvorfor ikke?
Jeg har opnået mere i mine år.
Rejste så langt.
Sandsynligvis længere.
Herakles gjorde det af sig selv.
Erobrede du Asien Selv, Alexander?
Hvem planlagde den asiatiske invasion ...
... da du stadig fik smæk i enden af min søster Lanice?
Var det ikke din far?
Eller er hans blod ikke længere godt nok?
-Seus-Amon, er det? -Du fornærmer mig, Cleitus.
Du spotter min familie. Vær forsigtig.
Aldrig ville din far have taget Barbarer som hans venner ...
... bad os om at kæmpe med dem Som ligestillede i krig.
Er vi ikke gode nok længere?
Jeg husker en tid ...
... da vi kunne tale som mænd, og se lige ind øjnene.
Intet af dette skrabende, krybende.
Jeg husker en tid, da vi jagede ...
... da vi kæmpede på gymnastiksalens gulv.
Nu kysser du dem?
Tag en barbarisk, barnløs kone og turde kalde hende dronning?
Gå hurtigt, Cleitus, Før du ødelægger dit liv.
Er ikke din store stolthed frygter du ikke guderne længere?
Denne hær .... Denne hær er dit blod, dreng!
Uden den er du ikke noget!
Du tjener ikke længere formålet Af denne march!
- Fjern ham fra min synsfelt! -Jeg tjener ikke dit formål ?!
Hvad tjente jeg, da jeg reddede Dit hvalpeliv på Gaugamela?
Var du Zeus 'dreng? Hvad hvis jeg forlod dig for at dø i støvet der?
Tror du, vi ville blive tvunget nu til at parre sig med brune aber?
Alexander!
Kald vagterne! Arrester ham for forræderi!
Jeg går med ham. -Alexander.
Hvem er med ham? -Ingen.
Hvem er med ham?
Jeg kalder Fader Zeus at være vidne til.
Jeg kalder dig for retten, før ham!
Og vi vil se hvor dybt denne sammensværgelse skær!
-Tag ham!-l guds navn, få ham ud!
Se nu på dig! Din store hvide røv, Alexander.
Gemmer sig bag sin fagre gud!
Eller er du for stor til at huske Hvis liv blev reddet af mig ?!
Jeg er mere en mand end du nogensinde vil være! Nogensinde! -Få ham ud!
-Han er væk. Han er væk. -Alexander.
Kom nu!
Hvilken en tyran du er! En ond tyran du er blevet, Alexander.
Du taler om et plot mod dig? Hvad med stakkels Parmenion?
Kom ud!
Han tjente dig godt. Se hvordan du har betalt ham.
Du fik mig til at gøre din onde handling. Har du ingen skam?
Du utaknemmelige usling! Ingen, ikke min vildest fjende, har talt som dig til mig.
Hør, hvad jeg siger! Despot. falske konge.
Du og din barbariske mor Lever i skam.
Cleitus.
Åh, min Cleitus. Cleitus.
Lad mig passere. -Ingen kan komme ind.
Jeg er dronningen.
Jeg vil gerne se ham. Jeg har ventet tre dage.
Han siger ingen, ikke engang dig.
Han har brug for mig. -Nej, det har han ikke.
Og han har brug for dig?
Hephaistion, du begår en fejl.
Hæren bliver rastløs og sætter spørgsmålstegn ved.
Alexander.
De har brug for din beroligelse.
Heinous.
Som en gammel elsker de tilgiver, men de vil aldrig glemme.
- Han var en fuld gamel. - Han var min ven.
Hans søster Lanice plejede mig.
Og hvordan betalte jeg hende tilbage?
To døde brødre, bekæmpede dem med mine egne hænder.
Hendes rester af det sidste blod.
Hvad vil hun gøre, græde på dagen for min fødsel?
Kom. Du ved mere end nogen ...
... gode gerninger er udført af mænd hvem der tog dem og aldrig fortrød.
Du er Alexander.
Medlidenhed og sorg vil kun ødelægge dig.
Er jeg blevet så arrogant At jeg er blind?
Nogle gange at forvente Det bedste af alle er ...
...arrogance.
Så talte Cleitus sandt. Jeg er blevet en tyran.
Nej.
Men måske en fremmed.
Du er gået for langt.
De forstår dig ikke mere.
De taler om Philip nu ...
... som om jeg var en forbipasserende sky ...
... snart til at blive glemt ..
Jeg fejlede...
fuldstændig
Du er dødelig.
Og de ved det.
Og de tilgiver dig fordi Du gør dem stolte af sig selv.
Philip sagde engang...
...at der er en Titan inde i en hver.
At de venter, blandet i vores aske.
Det var ikke på grund af vinen, jeg dræbte.
Det var fordi jeg ville. 1481.1
Markedonien 336 F.K. -9 År tidligere
Philip, Konge af Makedonien...
... og grækernes leder.
Hele mit liv har jeg ventet på at se grækerne knæle i respekt for Makedonien.
Idag er det den dag.
De siger allerede, "Philip var en stor general ...
... men Alexander var simpelthen fantastisk."
Men hvis du nogensinde fornærmer mig igen ...
...Vil jeg dræbe dig.
Jeg har savnet dig.
Om foråret, i Persien.
Du styrer min hest fra højre.
Jeg er beæret, far. Jeg ville ikke savne det ...
... for alt guld i verden.
Hvilket, en dag, vil du have.
Gør sig selv til den 13. gud.
Han har drukket så meget vin, min stakkels Philip, at han har mistet sit sind.
-Deres majestæt. -Attalus.
Jeg håber prinsen Nyder skuespillet ...
... lige så meget som vores regent ..
Han er meget træt
Hej.
-Pausanias, bring resten af vagten. -Den kongelige vagt!
Til arenaen! March!
Ingen vagter, Deres Majestæt? I hele denne menneskemængde?
-Der er grækker overalt. -Cleitus, Cleitus.
Min Cleitus.
Denne mand kan du altid stole på, Alexander.
Behandl ham som du ville mig.
Han vil beskytte din ryg for dig.
Ja, far.
Mit folk er beskyttet nok i dag.
Lad disse grækere selv se hvordan jeg kan gå gennem mit folk
Så lad dem kalde mig tyran.
Send hovedvagten ind efter min ankomst.
Cleitus, sørg for vinen flyder støt hele dagen.
Jeg vil have, at de kan lide mig.
Blev du det ikke fortalt? Jeg går ind alene.
Følg med hovedvagt.
Kom.
-Kom. -Far, det er bedst jeg går med dig.
Du vil have verden til at se at du er min efterfølger.
Er det hvad hun vil have?
Se ikke så såret ud hele tiden, Alexander. Vær en mand.
Du føler dig heldig, at du var her overhovedet i dag, efter din offentlige visning.
Ved Herakles, ved Zeus, ved alle guderne ...
... adlyde mig denne gang!
Hav mod, far.
Og gå så din vej glæd dig over hvert trin ...
... du kan huske dit mod.
Og nu, vores elskede kong Philip ...
... i hvis ære disse bryllups lege begynder.
Pausanias, jeg fortalte dig--
Hvem er din nye ven?
Der er din nye ven.
Nej! Venligst, gør det ikke! Nej!
Kongen lever!
Alexander, Philips søn!
Må guderne velsigne kongen!
Alexander er konge!
Du er konge nu. Du er konge.
Længe leve Alexander!
-Alexander! -Kong Alexander!
Alexander!
Alexander er konge!
Må guderne velsigne Alexander!
Må guderne velsigne kongen!
Alexander! 1548.1
Indien - 9 år senere
I knuser mit hjerte, mænd.
Bange.
Selvfølgelig har i frygt.
Vi har alle frygt ...
... fordi ingen nogensinde har Gået så langt før.
Og nu er vi uger fra Det omgivende hav, vores rute hjem.
Vi vil bygge en flåde af skibe ...
... og sejle hele vejen Tilbage ned ad Nilen til Egypten.
Og fra Alexandria, vi vil være hjemme inden for få uger.
Der skal vi genforenes med vores kære.
Og dele vores store skatte og fortællinger om Asien.
Og for at nyde vores uforgængelige herlighed til tidernes ende.
-Følg Alexander. Jeg følger dig.
Hvad?
-Stilhed? -Vi er med dig, Alexander!
Crateros.
Og en anden.
Min konge.
Jeg er en kriger.
Jeg kan ikke lide disse vedholdene klager. Jeg vil ikke tolerere det i nogen af mine enheder.
Jeg mistede mange mænd.
Unge, der aldrig har været sammen med en kvinde.
Nogle døde af sygdom.
Nogle blev slagtet i Scythia Ved bredden af Oxus.
Nogle døde bravt.
Nogle havde bare ikke heldet.
Men de døde.
Fyrre tusinde jeg kom over med for otte år siden.
Og vi marcherede mere end 10.000 mil.
I regnen og solen, Vi kæmpede for dig.
Nogle af os har været i 50 kampe.
Vi dræbte mange barbarere.
Og nu, når jeg kigger rundt, hvor mange af dem ser jeg så?
Nu vil du have os til at kæmpe mere mod disse skøre abe stammer øst for her.
Vi hører tale om tusinder af disse elefantmonstre ...
... og krydse hundrede flere floder.
Crateros. Gode Crateros.
Hvem taler bedre end du af ædle mænd.
Men du ved, at der ikke er nogen del af mig uden et ar eller et knoglebrud.
Ved sværd, kniv, sten, katapult og kølle. Jeg har delt alle trængsler med jer alle sammen.
Ja, du har min konge, Og vi elsker dig for det.
Men ved Zeus, for mange døde.
Du har ingen børn, Alexander, Og vi er bare ...
... ydmyge mænd, vi søger ingen forstyrrelse med guderne. Alt vi ønsker ...
... er at se vores børn og vores koner og vores børnebørn en sidste gang ...
... før vi går med i vores brødre i det mørke hus, de kalder Hades.
Ja. Du har ret, Crateros.
Jeg har været uagtsom.
Jeg burde have sendt jer veteraner hjem hurtigere, og det vil jeg.
De første af jer skal være æres soldater.
Så hver mand, der har tjent syv år. Vil få fuld pension fra vores statskasse.
Og respekteret, rig, elsket.
Du bliver behandlet af dine koner og børn som helt resten af dit liv ...
... og nyde en fredelig død.
Men du drømmer, Crateros.
Din enkelhed længe endte, da du tog persiske elskerinder og børn ...
... og du overfyldte dine beholdninger med plyndring og juveler.
Fordi du er forelsket i alle de ting i livet, der ødelægger mænd.
Kan du ikke se det?
Og du, såvel som jeg ved ...
... som i årene falder og minderne forfalskes ...
... og alle dine store sejre falmer ...
... det vil altid blive husket, Du forlod din konge i Asien!
For jeg vil fortsætte med mine asiater.
Til jakalerne med dig, Alexander. -Vi kommer til dig, og du kasserer os.
-Skam! - Vi vil hjem, Alexander.
Vi er trætte af herlighed.
Vi ønsker at se vores koner Og børn, før vi dør.
Jeg har børn, jeg ikke engang har set.
Jeg vil gerne se mine børn.
Jeg betalte for dine bastardbørn. Jeg har ikke taget noget for mig selv.
Og alt jeg har spurgt jer om er en måned mere.
-Skam. -Det er din konge.
Hvad vil din far sige?
Jeg har taget jer længere end min far nogensinde drømte om.
Så gå hjem. Jeg kikker på barbarerne for deres mod.
Jeg går mod øst.
Han ønsker os døde Så vi kan ikke tale om hans forbrydelser.
-Hvem sagde det? -Vi vil ikke nå til Makedonien.
Du foragtelige kujon. Kom frem.
-Gør dine beskyldninger offentligt -Så du kan få os dræbt?
-Søn of Zeus. -Du ødelægger din rigtige fars hukommelse.
- Eller myrde du ham som om du gjorde med Cleitus? - Skjuler du dig i denne forsamling, fordi jeg vil tage dit liv.
Dine mænd fornærmer min ære, mit faderskab. Anhold ham
Og ham. Ja. Og du, din åbenmundede Demetrius.
Du kalder mig morder? Jeg har ikke noget sådant blod på mine hænder.
Og ham. Ja, du vil vide smerten ved forræderi.
Du spotter min skam for Cleitus og siger Jeg ville skade et hår på min fars hoved.
Arrester ham. Efter alt hvad jeg har gjort for dig, dit svin.
Din kujon. Foræder.
Kom så. Hvor er jeres dolke?
Og smadre opstanden og henrette de ledende ...
... han gjorde intet, i mit henseende, som nogen general i krigstid ikke have ville gjort.
Men det er klart, hæren blev delt.
Og Alexander var ikke længere elsket af alle.
Han drog videre mod syd til det ydre hav.
Jeg tilstår en skufelse.
Især på disse rapporter fra din ture på de østlige veje.
Pas på, hvordan disse manerer påvirker dine sanserne med stolthed.
Jeg har dog levet længe nok nu ...
...til at spørge...
... når så mange andre investerer sådanne respektløse følelser for dig.
Jeg kan kun håbe at du fortsætter hvad du begyndte som den dreng jeg kendte da du var 12.
Vær den mand altid, Alexander, Og du vil ikke glide.
Og måske vil du bevise denne gamle materialist ...
... som du altid har lært mig:
En drømmer trods alt. 1655.1
I det Markedonske center
Forbliv rolig.
Sammen er vi stærke som guder.
Dæk med din venstre, Slå hårdt med din højre.
Frygt er lort. Spild af tid.
Lås skjoldene.
Kamp positionerne.
Fremad.
Tropper, forbered jeres knive.
Følg mig.
Slå hårdt, drenge. Slå hårdt .. 1665.1
Markedonske højre flanke
Kom, Markedonier. Hvorfor hænger i tilbage? Skynd jer.
Kalvaleri!
Split til tredjedele. Omgruppere og omring. 1669.1
Det Markedonske center
Hold linien.
Vi dør! 1670.1
Markedonske højre flanke
-Åh nej. Kavaleri med mig. -Følg Alexander.
Angrib. Angrib. Angrib.
Flankerne er i fare.
Meleager, rid til Pharnakes og fortæl ham, at han skal vende tilbage til midten.
Find Hephaistion ved flodbredden og bring al kavaleri til midten.
Vi skal nå Crateros Før det er for sent. 1676.1
Det Markedonske center
Hephaistion. Til midten. 1677,1
Markedonske højre flanke
Kom, Markedonier. Rid.
Rid!
Coenus! kom ud.
Nej.
-Hesten vil ikke længere.-Til fods, så.
Fald tilbage, mænd! Fald tilbage!
Kom, Bucephalus.
Frygt ikke, min ven.
Bucephalus.
Det er kun sol og skygge.
Bucephalus og Alexander.
En sidste gang er det dig og mig.
Er det ikke en dejlig ting At leve med stort mod
... og at dø med en evig berømmelse?
Kom, makedonere. Hvorfor trække sig tilbage?
Vil du leve for evigt? I Zeus's navn, angrib.
Angrib.
Alexander!
Alexander.
Kongen er ramt! -til kongen!
Det var den blodigste af hans kampe.
Rent slagteri.
Vi bliver aldrig de samme igen. 1700.1
Markedonien - 9 år Tidligere
Kom ud.
Gå.
Hvordan kan du opføre dig Så skamløst offentligt?
Fordi det var meningen at sådan skulle det være.
Det er ikke sådan, jeg ville være konge.
-Ingen beskylder dig. -De beskylder mig bag min ryg! I hemmelighed.
-Slader er ikke magt. -Skam er?
Hvem dræbte min fader
Sig det.
Fortæl mig det, eller jeg slæber dig i retten for mord?
-Pausanias. -Han fik hjælp!
Hjap du ham?
Nej, slet ikke.
Hvorfor? hvorfor skulle jeg?
Der var så mange der ønskede det.
Grækere, persere, mænd, kvinder.
Jeg ville være chokeret, hvis det ikke var en gud han ikke havde forvirret ..
Hvor ironisk dog i sidste ende ...
... en dreng han ruflede en gang for meget, vendte hans held.
Du er gal. Du er forbandet.
Du har frigjort Furierne, du kender ikke deres magt.
Hvem overdriver nu?
Selv om det var dit hjertes ønske--
Det er en løgn! Han var min far! Jeg elskede ham!
Han var ikke din far!
Du skylder ingen blodgæld til den mand.
Du lyver og lyver og lyver.
Så mange løgne har du spundet, som en troldkvinde, du forvirrede mig.
Se på dig. Se på dig.
Du er alt, hvad han ikke var.
Han var grov, du er raffineret.
Han var en general, og du er en konge.
Han kunne ikke regere sig selv ...
... og du skal styre verden.
Du er så forbandet af alle guderne Når du taler sådan her
Sådan en tyk stolthed ...
... og ingen sorg for din mand.
Sorg...
...ham?
Hvad ved du om Philip?
Nej, Alexander. Zeus er din far.
- handel som det -Min første handling ville være at dræbe dig!
Du har myrdet mig i min vugge.
Du fødte mig i en sæk af had.
Had har du for dem der er stærkere end dig.
-Had du har for mænd. Jeg lærte dig mit hjerte, Alexander!
Og ved Zeus og Dionysus, Du blev smuk.
Fordøm din fordømte sjæl.
Din sjæl er min, Alexander.
Nej! Nej!
Du har taget alt fra mig hvad jeg nogensinde elskede og gjorde mod dig!
Stop det. Stop med at handle som en dreng.
Du er en konge. Handel som en
Parmenion er med os, for en gangs skyld.
Henret Attalus straks.
Konfiskere deres lande og udryd den familie for evigt.
Eurydike? Aldrig.
Grin, dit monster.
Din hjerteknuser.
Hvordan vil du leve året ud som dette?
-Har du ikke lært noget fra Philip? -Nej. Fra din, mor.
Det bedste.
Hvad har jeg gjort for få dig til at hade mig sådan?
En dag vil du forstå dette.
Men jeg har kun dig i mit hjerte.
Jeg ved hvad du har brug for ..
Nu er det tid.
Gudene favoriserer dig.
Stor rigdom, magt, og erobring ..
Alt hvad du ønsker.
Verden er din!
Tag den.
Han så aldrig sin mor igen.
Og mens han var væk, for at kæmpe mod de nordlige stammer ...
... Fik Olympia, Philips nye kone Eurydike, og hendes spædbarn myrdet.
Af nødvendighed, fik Alexander hendes onkel Attalus henrettet. 1776.1
Indien 9 år senere
Han lever! Alexander!
Mænd af Markedonien...
...vi drager hjem.
-Hvad? -Hvad?
-Hjem? -Vi drager.
Vi drager hjem.
Hans liv burde være afsluttet i Indien ...
...men det er en myte.
I livet døde Herakles af en forgiftet skjorte, givet til ham ved en fejl af hans jaloux kone.
Mægtige Zeus...
... vi har tilbedt dig i blod ..
Se venligt på vores hjemlige trin ...
... og smil på vores rygge.
Må alle dem der kommer her efter os vide, når de ser dette alter ...
... at Titanerne var engang her.
Gøre hans hengivenhed til guderne ved afslutningen af denne store rejse ...
... Alexander bød Østen farvel Og marcherede sin hær direkte vest ...
... over den store Gedrosiske ørken ...
... søgte den korteste rute hjem til Babylon.
Her så han hjælpeløst til den grusomme ødelæggelse af hans hær.
Ikke af nogen menneskelig fjende ...
...men af naturen.
Til denne dag er der ingen tal på hvor mange der døde.
Det var hans værste fejl i sit liv.
Og da han endelig hjemvendte til Babylon, efter seks år i fjernøsten ...
Fasinerede Alexander igen verden ved at tage to mere koner.
Nu havde Alexander tre kvinder, to elskerinder ...
... en omstridt mor og et turbulent Grækenland ...
... Guvernøre af tvivlsom loyalitet i flere provinser ...
... generaler der stiller spørgsmålstegn ved hver beslutning.
Og under det hele, en urolig ny hær med 10 asiater for hver græker ...
... alt sammen holdt af en tynd tråd.
De tog en ny beslutning. Havnen kan kun udmudres til 20 fod.
Så få en anden udtalelse fra Fønikerne. Den er dybere.
Alexander. Vi har over 1.000 talenter i træ alene til flåden ..
Og deres rustnings omkostninger er svimlende.
-Prøv et andet farvestof, vi skal tilbage til dem. -Hvordan?
Vores rustning - vores statskasse--
Med vores fremtid, Cassander, det er den bedste kapital, vi har.
Alligevel tvivler jeg alvorligt på fønikerne at de kan lave et tømmer kvote i tide.
Måske kunne vi sejle med færre skibe eller vendte indtil foråret--
Der vil ikke være nogen forsinkelser, Nearchus.
-Ptolemy, hvordan går det vores bibliotek? -Træerne falder som vi står og taler.
Godt. Vi må ikke glemme vores biblioteker.
I alle de Alexandriere vi har, vil jeg have biblioteker.
-Netop i aftes var han- -Det var vandet, deres majestæt.
Han blandede det med vinen.
Men hvordan kan det være?
-Tyfus fra Indien?Jeg ville ikke byrde mig selv, deres majestæt.
Et par gode nætters hvile vil gøre det. Men ingen vin eller kold kylling.
Med et regime af bekymringer, som jeg har lagt i stedet--
Kom, dokter.
Jeg har det bedre.
Snart vil jeg være oppe.
Vi rejser til Arabien om foråret, og jeg kunne ikke forlade dig.
Arabien.
Du plejede at klæde mig ud som en sheik ...
... med din træ krumsabel.
Du var den eneste der aldrig ville lade mig vinde.
Den eneste der nogensinde har været ærlig i mod mig.
Du reddede mig fra mig selv.
Vær venlig ikke at forlade mig, Hephaistion.
Jeg kan huske den unge mand, der ønskede At være Achilles ...
... og derefter overgå ham.
Og hvad skete der så?
Vores er en myte, kun unge mænd tror på.
- Men hvor smuk en myte det var. -Vi nåede, vi faldt.
Åh, Hephaistion.
Jeg er bekymret for dig uden mig. Jeg er intet uden dig.
Kom, kæmp, Hephaistion.
Vi vil dø sammen.
Vi vil have børn med vore hustruer, og vores sønner vil lege sammen som vi engang gjorde.
Tusind skibe vi vil udsende herfra, Hephaistion.
Vi runder arabien og sejle op gennem Golfen til Egypten.
Derfra vil vi bygge en kanal igennem Ørkenen og ud til Middelhavet.
Og så tager vi videre til Kartago. Op til den store ø Sicilien, de vil betale en stor skat
Derefter den romerske stamme, Gode krigere. Vi slår dem.
Og så udforske de nordlige skove ...
... og ud af Herakles søjler Til det vestlige hav.
Og så en dag, vil folk blande sig og rejse frit.
Asien og Europa vil mødes.
Og vi vil blive gamle, Hephaistion ...
... kigge ud fra vores balkon på denne nye verden.
Hephaistion?
Nej!
-Hvor er lægen?Jeg kan ikke forklare det her, deres majestæt.
Dette er ikke muligt. Jeg sværger ved Apollo. -henret ham!
Tag ham ud nu og henret ham.
Kom væk, kom væk.Løgner.Løgner. I hadede ham alle sammen. Jer allesammen.
Gå ud. Kom ud nu!
Forsvind.
Væk med dig! Harpyere! Kom væk! Kom væk!
Er du fuld igen?
-Gå ud. -Han er død
-Hvem? -Mange hadede ham ..
... men jeg tror ikke, at nogen anden ville have vovet.
Hephaistion er død?
Er du skør?
Dit monster.
-Er du gal? - Du har taget fra mig alt, jeg nogensinde har elsket.
Må alle Furier gennem tiden forbande dit elendige hjerte. Adlyd mig.
Alexander. Jeg har dit barn. Alexander.
-Alexander, vi har en søn. -Nej.
-Barnet. -Åh, deres majestæt, nej.
Alexander, jeg har dit barn. Alexander, min mand, min konge.
Vi har en søn.
Min stakkels, stakkels, ulyksalige søn.
Rør aldrig mig igen.
Nej!
En sidste skål!
Før daggry.
Til mine gamle vener
Og til myterne. Til myterne.
Ja, drik videre. Afslut det.
Til næste daggry.
Min lille Achilles.
Velsign dig, Alexander. Herre, vi elsker dig.
Velsign dig, Alexander.
Min herre, disse urter er fra Delphi.
De reddede min bror.
-Hvil dig. -Tak.
Vi elsker dig, Alexander.
Alexander.
Vi elsker dig, Alexander ...
... og dit afkom.
Hold jer i bevægelse, mænd, tak.
Ja, kom.
Kom til Babylon. Jeg venter på dig. Min eneste kærlige søn.
Til mændene.
Bagoas.
Kan du fortælle mig lidt? Det fælder mig.
Jeg har aldrig været så doven.
Flåden vil aldrig komme ud til foråret. Jeg må gå.
I har givet mig alt.
-Bagoas. - Og du har givet mig ...
... de lykkeligste timer i mit liv, Alexander.
Lykkelig? Hvad er lykkeligt?
Mens dit sind og krop er strakt til at bryde ...
... har du ingen tanker ud over de næste.
Og så du ser tilbage...
... og der var der, lykke.
I det at gøre, aldrig i at tænke.
Du har stadig gjort mig så glad.
Det er slut, Bagoas.
Det er slut.
Vent. Vi har hans søn.
Alexander. Vent.
Vent.
Gribbe. Vent.
Vi har hans søn
Bare tre måneder mere
Lev venligst.
Alexander, hæren vil dele sig.
Guvernørene vil gøre oprør. Uden ordrer bliver der krig.
Vi beder dig. Fortæl os hvem.
Hvem skal styre dette store imperium?
-Hvem vil du have til det, Alexander? -Vi beder dig, fortæl os.
Myten bliver til virkelighed
Du er forfærdelig.
Alt hvad der betyder noget er, hvad du har gjort.
Zeus er din fader.
Hvem skal det være?
Bed os, hvem ?.
-Hvad sagde han? - "Til det bedste."
Han sagde: "Til det bedste." -Hvad?
-Nej, sagde han, "Til Crateros." -til Crateros?
Hvorfor skulle han sige Crateros? 1943.1
Babylon, Persien - Juni 323 E.K.
Den 10. juni, En måned mindre end hans 33. år ...
... Opgav Alexander's store hjerte sig endeligt.
Og som han lovede, han sluttede sig til Hehrhaunion.
Men i hans korte liv, Han opnåede uden tvivl
... den mytiske herlighed Af hans forfader Achilles og flere.
Olympias' overtrædelse i mordet på hans far ...
... er efter min mening en sandsynlighed.
Han er en byrde.
Alexander var for forelsket i herlighed til at han ville stjæle det.
Men med blod og blod alene, Han var skyldig.
Nej!
-Bloker dørene. -Liget bliver her i Babylon.
-Liget tilhører Markedonerne. -Inden få timer ...
... kæmper vi som jakaler for dette lig.
Krigene i verden var begyndt. Fyrre år, fra og til, de udholdte.
Cassander i Grækenland. Crateros og Antigonus i Vestasien.
Solucas og Perdiccas i øst. Mig selv i Egypten.
Indtil vi delte hans emperie i fire dele.
Mine herrer, vi er ikke vilde.
-Vi er fremtiden-- -Kom ud!
Jeg tror, at Alexander ville have været skuffet med os.
Naturligvis voksede der rygter om han var blevet forgiftet af en fraktion af hans generaler eller nogen andre ...
... men sandheden i disse spørgsmål har alt for længe været drevet væk fra det væsentlige.
Cassander gjorde det med sine falske dagbøger ...
... malede Alexander som en syg og oppustet dranker.
Mange troede, de fjernede mistanken fra sig selv. 1969.1
Alexandria, Ægypten 285 E.K. 40 År senere
Han viste sig bestemt, at han havde temperamentet for politik og mord ...
... da han syv år senere henrettede Olympia.
Mødte hendes død med stort mod.
Fem år-- Nej det var seks år efter det
...Opnåede Cassander endelig det komplette Ødelæggelse af Alexanders blodlinje ...
... da han forgiftede Roxane ...
... og Alexander's 13-årige søn ...
... den sande arving til imperiet.
Men Roxane også, ligesom Olympia ...
... spillede de strenge regler, støttet af flere generaler.
Få dage efter Alexanders død, hun fik Stateira forgiftet.
Det var grund nok for nogle til at tro ...
... hun var den ene bagved Hephaistion pludselig død.
Men dette er ubevist i mit sind.
Bagoas forsvandt helt fra historierne...
...et smart træk, måske
Men jeg vil sige at hans kærlighed og hengivenhed til Alexander ...
... var utvivlsomt og ekstraordinært.
Nu er jeg den der opbevare hans krop ...
... balsameret her på den egyptiske måder.
Jeg efterfulgte ham som Farao, og har nu regeret 40 år
Jeg har to sønner, hver er jaloux på den andens magt.
Men de vil vokse til at blive fine fædre og ægtemænd.
Og jeg stoler på, at de vil være lige i deres anliggender.
Men de har aldrig set ...
... det store kavaleri angreb på Gaugamela ...
... eller bjergene i Hindu Kush ...
... da vi krydsede med en hundrede tusinde mands hær ind i Indien.
Han var en gud, Cadmos...
... eller så tæt på som nogen jeg har nogensinde kendt.
"Tyran!" De råbte så let. Jeg grinede.
Ingen tyran gav nogensinde så meget tilbage.
Hvad kender de til af verden, disse skoledrenge?
Det kræver stærke mænd at herske.
Alexander var mere, han var en Prometheus, en ven til mennesket. Han forandrede verden.
Før ham var der stammer ...
... og efter ham var alt muligt.
Der var pludselig en følelse af at verden kunne styres af en konge ...
...og være til gavn for alle.
Atten stor Alexandriaer han byggede over hele verden.
Det var et imperium, ikke af jord eller guld, men af sind.
Det var en Hellensk civilisation ...
...åben for alle.
Men sandheden er ikke så simpel...
...og dog er den.
Sandheden er at vi dræbte ham.
Ved stilhed indvilgede vi.
Fordi--
Fordi vi kunne ikke blive ved.
Men ved Ares hvad ser vi frem til, at blive kasseret til sidst, som Cleitus?
Efter al den tid at give væk vores rigdom til asiatiske psykopater som vi foragtede?
Blande raserne, harmoni?
Åh, han talte om disse ting ...
... men det handlede ikke om Alexander Og en anden befolkning klar til at adlyde ham?
Jeg troede aldrig på hans drøm.
Nogen af os gjorde.
Det er sandheden om hans liv.
Drømmerne udtømmer os.
De skal dø, før de dræber os med alle deres bristede drømme.
Åh, bare kast alt det væk, Cadmos.
Det er en gammel fjols affald.
Du skal skrive: "Han døde af feber Og en svækket tilstand. "
Ja, store Farao.
Åh, han kunne have opholdt sig hjemme i Makedonien, gift, med en familie.
Han ville være død som en berømt mand.
Men sådan var Alexander ikke.
Hele sit liv Han kæmpede for at befri sig fra frygt.
Og ved dette og alene dette, Han blev gjort fri.
Den frieste mand jeg nogensinde har kendt.
Hans tragedie var en stigende ensomhed ...
... og utålmodighed med dem der ikke kunne forstå.
Og hvis hans ønske ...
... at forene græske og barbarer endte i fiasko ....
Hvilken fiasko!
Hans svigt tårnede over andre mænds succesere.
Jeg har levet--
Jeg har levet et langt liv, Cadmos...
... men herlighed og mindet om manden ...
... vil altid tilhøre dem der følger deres store visioner.
Og den største af disse Er den, de nu kalder ...
...Alexandra den store.
Den støste af alle.
Efter tiden blev det store bibliotek i Alexandria ødelagt af en serie brande Ptolemæus erindringer om Alexander, sammen med mange andre store erindriger fra den gamle tid, ødelagt